Провадження № 2-п/235/7/17
Справа 235/6800/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю заявника ОСОБА_1

представника позивача по справі ОСОБА_2

секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

До Краснорамійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування заяви зазначила, що «28» вересня 2015 року суддею Красноармійського міськрайонного суду Токаревим А.Г. було винесене заочне рішення по справі № 2/235/3131/15, 235/6800,15-ц за цивільним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «Приватбанк» до мене, ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором № DOLOGА від 18.07.2008 року. З моменту проголошення заочного рішення і до сьогоднішнього дня копію даного рішення від суду нею так і не було отримано. Про рішення суду стало відомо від державного виконавця 20 січня 2017 року. В свою чергу, приймаючи ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд виходив з того, що вона не зявилась в судове засідання по невідомій суду причині та була належним чином повідомлена про день, час та місце слухання. Проте, про неможливість прибути до суду через хворобу та про прохання з цих причин перенести розгляд нею було повідомлено суд належним чином.

ОСОБА_1 були отримані копії позовних матеріалів, наданих до суду позивачем. Вивчивши позовні матеріали, надані позивачем, нею був виявлений факт наявності незрозумілого казусу: за таким позовом від ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором вже відбувся суд в 2012 році, суддею Марїнського районного суду Ступіним І.М. було винесене рішення, яким цивільний спір був вирішений, а дія кредитного договору припинена. Сторони в особах ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 дійшли згоди, рішення було виконане та не оскаржувалось жодною з сторін. Враховуючи вищевикладене, при вивченні позовних матеріалів, наданих позивачем, заявницею було зроблено логічний висновок, що такий самий позов з того ж самого питання більш як через 3 роки - чи помилка позивача, чи казус великого обсягу справ, переданих Марїнським районим судом до Красноармійського міськрайонного суду через тимчасову зміну територіальної підсудності справ внаслідок проведення АТО, чи, взагалі, невідомо яка помилка, бо людський та технічний фактор завжди має місце бути. Вбачаючи нелогічність дій позивача, отримавши копії позову, заявниця (відповідач по справі) одразу ж надала письмові пояснення із запереченням проти позову, повідомивши суд про те, що у провадженні Марийського районного суду вже була справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що, відповідно, до статті 122 ЦПК України, є беззаперечною підставою для відмови у відкритті провадження. Одночасно, при її зверненні до ПАТ КБ «Приватбанк» для уточнення інформації стосовно цього питання, їй було надано обіцянку «розібратися з цим непорозумінням».

Заявниця зазначає, що через хворобу, вона не змогла бути присутньою в судовому засіданні, призначеному на 28 вересня 2015р., про що свідчить копія медичного документа, що додається. Про неможливість взяти участь в засіданні, призначеному на 28 вересня 2015р., та про прохання перенести засідання (виходячи з того, що її докази по суті справи мають вкрай істотне значення для правильного її вирішення) повідомила суд засобами електронного та телефонного звязку. Після цього жодних викликів до суду та жодних рішень за адресою не отримувала, з чого нею було зроблено висновок, що скопійований, вже вирішений в 2012 році позов від ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості ні що інше, як помилка позивача, казус якої вже усунутий. Проте, несподівано в 2017 році за своєю поштовою адресою ОСОБА_1 отримала лист з витягом про обтяження рухомого майна, з незрозумілих для неї підстав, обтяжувачем в якому був вказаний Марїнський РВ ДВС, після чого одразу ж звернулась до Марїнського РВ ДВС для зясування незрозумілих обставин. При зверненні до Марїнського РВ ДВС, їй було надано відповідь про те, що виконавче провадження відкрите за виконавчим листом заочного рішення, винесеного суддею Красноармійського міськрайонного суду Токаревим А.Г. по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тобто, 20 січня 2017 року не просто тільки ознайомилась із рішенням, а, взагалі, тільки дізналась про його існування.

ОСОБА_1 просить суд скасувати заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.

Представник позивача по справі в судовому засіданні заперечувала проти скасування заочного рішення суду та просила відмовити у задоволенні заяви. В запереченнях зазначила, що рішення ухвалено відповідно до закону, а обставини, на які посилається відповідач не є підставою для його перегляду. Відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Наявність обставин, передбачених ст.. 232 ЦПК України, повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає. Письмових заперечень і доказів в підтвердження причини неявки, що могли бути визнані поважними, не повідомив, тому на підставі ст.. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення суду не надано.

Відповідно до статті 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду від 28 вересня 2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором №DOL0GA від 18.07.2008 року у сумі 49512,96 доларів США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1046208,80 грн., а також судові витрати, сплачені при поданні позову - судовий збір 3654,00 грн. (а.с.32-34).

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України та пункту 30 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці відповідача до судового засідання. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки до суду.

Заявник зазначає, що відповідач по справі не могла зявитись до суду по поважній причині, про що повідомила суд.

В матеріалах справи (а.с. 27, 29) маються повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких маються відмітки, що ОСОБА_1 отримала судові повістки, які надіслані на адресу: м. Курахове, Мечнікова, 29/36, що відповідає вимогам статті 74 ЦПК України. Саме ця адреса зазначена і в заяві про скасування заочного рішення суду.

Відповідач викликався до судового засідання на 7.09.2015р. та 28.09.2015року.

В матеріалах цивільної справи відсутні клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що вона не могла зявитись в судове засідання.

Для скасування заочного рішення необхідно одночасне існування таких обставин: 1) поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення; 2) неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання; 3) аргументи відповідача щодо обставин справи повинні впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відсутність хоча б однієї з підстав для скасування заочного рішення тягне за собою безумовну відмову у задоволенні такої заяви, оскільки, в іншому випадку, суд порушуватиме вимоги ст. 232 ЦПК України.

При цьому, суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що судом направлялась на адресу відповідача поштова кореспонденція з відповідними документами та повідомлення про розгляд справи, разом з тим, заявник(відповідач по справі) у судове засідання не зявлявлялась, причини неявки суду не повідомляла, жодних клопотань суду не заявляла, що свідчить про неналежне виконання ним процесуальних обов'язків, визначених ст. 77 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що відповідач не був сповіщений належним чином, суд вважає необґрунтованим, що підтверджується матеріалами справи, та не дає підстав для скасування заочного рішення з цієї підстави. Крім того, заявником у заяві не зазначено та не додано жодного доказу, які мають істотне значення для справи та врахування яких мало б значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Крім того, заявник в судовому засіданні при розгляді заяви про скасування заочного рішення суду не заперечував факт отримання нею кредиту та його не сплати.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні, а тому заява ОСОБА_1 про скасування та перегляд заочного рішення суду підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 208-209, 231-232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування та перегляд заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду від 28.09.2015 року, залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виконано 14.03.2017р.

Суддя