Справа № 415/850/17
Провадження № 2/415/649/17
17.03.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.В.,
за участю секретаря - Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені з 2014 року через втрату почуттів та те що він зрадив у скрутний час. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. Неповнолітні діти проживають із позивачем. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, також зазначив, що строк для примирення не потрібен.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 17 червня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 17 червня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис №259, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_1(а.с. 4).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якої вказано - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком якого вказано - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (а.с. 6).
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність почуттів до відповідача, оскільки чоловік зрадив її у скрутний час. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 2014 року, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Позивач не виявила бажання зберегти подружні відносини, у поданій до суду письмовій заяві заперечувала проти надання строку для примирення.
Спору про поділ спільного майна подружжя, між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Неповнолітні діти залишаються проживати з позивачем.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду позовній заяві просила суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «ОСОБА_1».
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначила про стягнення з відповідача на її користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст. 110-115 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 259 (Серія НОМЕР_1) - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Н.В. Коваленко