Справа №: 398/1970/16-ц
"10" січня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
головуючого судді Крімченко С.А.,
при секретарі Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивує тим, що вона, позивачка, являється власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомості. В її будинку був зареєстрований її колишній чоловік, відповідач ОСОБА_3 Останній не проживає в будинку та не користується ним з 06.09.2006 р., всі витрати по утриманню будинку несе вона.
Реєстрація відповідачка в будинку перешкоджає позивачці належним чином розпорядитись своєю власністю.
В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11.
Наведене свідчить, що задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливий лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або члена сім'ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на то причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад встановлений законодавством термін.
Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад один рік .
В судовому засіданні встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомості від 09.02.2016 р. Підставою виникнення права власності є договір дарування від 24.10.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф.; свідоцтво про право власності від 14.10.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф. Форма власності - приватна.Розмір частки - 1.
В будинку, який належить позиваці зареєстрований її колишній чоловік, відповідач ОСОБА_3, але не проживає в будинку та не користується ним з 06.09.2006 р.
Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачці належним чином розпоряджатись своєю власністю.
Згідно акту квартального комітету № 33 Олександрійської міської ради від 27.05.2016 р. вих. № 96, складеного головою квартального комітету ОСОБА_4, за участю сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає з 2006 року ОСОБА_3. Дана інформація підтверджується також довідкою квартального комітету № 33 Олександрійської міської ради від 27.05.2016 р. вих. №95.
Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку перешкоджає позивачу належним чином розпорядитись своєю власністю.
Тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Керуючись наведеним та ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 209,215, 224 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя