Справа № 544/1081/16-ц
пров. № 2/544/26/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 березня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого -судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

представника позивача Запорожець Т.В. (представника державної установи), відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 (фізичних осіб),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовом Пирятинської районної державної адміністрації (далі Пирятинської РДА) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

Пирятинська районна державна адміністрація в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, малолітньої ОСОБА_5 у вересні 2016 року звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у с. Заріччя Пирятинського району Полтавської області по вул. Зарічанській, 10, проживає ОСОБА_3, на утриманні якого перебувають неповнолітня ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дітей ОСОБА_2 протягом останніх двох років з дітьми не проживає, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, їх життям не цікавиться. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6, народження ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає у с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області. ОСОБА_6 є інвалідом ІІІ групи з дитинства, знаходиться на обстеженні та лікуванні у обласній психіатричній лікарні, за станом здоров'я не може утримувати дитину.

Неповнолітня ОСОБА_4 навчається на ІІ курсі Березоворудського технікуму Полтавської державної аграрної академії, за місцем навчання характеризується дуже позитивно. Малолітня ОСОБА_5 навчається у 3 класі Пирятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4. З характеристики указаного закладу слідує, що вихованням дівчинки займається батько. ОСОБА_2 протягом двох років навчанням та вихованням дітей не цікавиться, не спілкується з ними, матеріальної допомоги не надає, діти проживають з ОСОБА_3 та перебувають на його утриманні.

29 серпня 2016 року до служби у справах дітей за захистом своїх прав звернулася неповнолітня ОСОБА_4, яка просила розглянути питання про позбавлення своєї матері ОСОБА_2 батьківських прав.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 09.09.2016 вирішено за доцільне звернутися до суду щодо позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні 02.03.2017 представник позивача позовні вимоги уточнила та просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5, оскільки на час розгляду справи ОСОБА_4 досягла повноліття. Зазначила, що ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_5 повністю знаходиться на утриманні та вихованні ОСОБА_3, відповідач протягом останніх двох років з дітьми не проживала, їх життям та здоров'ям не цікавилася, матеріальної допомоги на їх утримання не надавала. Лише деякий час відповідач проживала у с.Замостище разом із дітьми, приводила молодшу доньку до школи. Проте з лютого місяця знову залишила дітей, нікого не повідомивши відповідач виїхала у невідомому напрямку, з дітьми не спілкується. Таким чином, відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 29.11.2016 року позов не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав, запевняла, що знайде роботу та буде займатися вихованням своїх дітей. Після оголошеної судом перерви строком на 2 місяці, наданого відповідачу довести своє виправлення, у судові засідання, призначені на 24.02.2017 та 02.03.2017 відповідач не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, оскільки остання не виконує свої батьківські обов'язки, протягом двох років з дітьми не проживала, їх життям, здоров'ям та навчанням не цікавилися, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В період, наданий їй судом для виправлення, відповідач свою поведінку не змінила, роботу не шукала, вела аморальний спосіб життя, а нині зовсім залишила дітей та виїхала у інше місто.

Опитана у судовому засіданні малолітня ОСОБА_5 пояснила суду, що любить обох батьків і бажає, щоб мама проживала разом з нею.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, третьої особи, думку малолітньої ОСОБА_5, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_4, є матір'ю малолітньої ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.6,8).

Батьком неповнолітньої ОСОБА_5 є ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.8).

Рішенням Пирятинського районного суду від 13.09.2011 шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.11).

ОСОБА_2 протягом останніх двох років навчанням та вихованням дітей не цікавилася, не спілкувалася з ними, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти проживають з ОСОБА_3 та перебувають на його утриманні.

Повнолітня ОСОБА_4 навчається на ІІ курсі Березоворудського технікуму Полтавської державної аграрної академії, мати навчанням та життям доньки не цікавилася ( а.с.13,58).

Малолітня ОСОБА_5 навчається у 3 класі Пирятинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4. Згідно наданої навчальним закладом характеристики, вихованням дівчинки займається батько ОСОБА_3 Зовнішній вигляд у дівчинки завжди охайний, учениця забезпечена всім необхідним для навчання, на батьківські збори ходить батько (а.с.12). З початку навчального 2016-2017 року мати ОСОБА_2 забирала та приводила доньку до школи, цікавилися її навчальними досягненнями (а.с.57).

29 серпня 2016 року до служби у справах дітей за захистом своїх прав звернулася неповнолітня на той час донька відповідачки ОСОБА_4, яка просила розглянути питання про позбавлення своєї матері ОСОБА_2 батьківських прав.( а.с.5).

Відповідно до актів обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_3 від 08.06.2016 та 29.082016 встановлено, що сім'я проживає у будинку з усіма комунальними зручностями, загальною площею 97 м кв, умови проживання задовільні, три жилі кімнати достаньо вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка та речі повсякденного вжитку. Діти забезпечені одягом, взуттям та продуктами харчування, сім'я обробляє земельну ділянку, у підсобному господарстві утримує курей. ОСОБА_2 з сім'єю не проживає більше двох років, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, матеріально їх не утримує. ( а.с. 14-15,56)

За висновком Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з цим вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_2. Працівники служби у справах дітей неодноразово попереджали відповідача про необхідність неналежного виконання своїх батьківських обов'язків, запрошували до служби на бесіди та надання відповідного пояснення, проте відповідач запрошення ігнорувала ( а.с. 20-22).

Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідач вказані вимоги закону не виконувала, після наданого їй судом терміну для виправлення поведінку не змінила, навпаки знову залишила дітей на виховання ОСОБА_3 Таким чином, у суду відсутні достатні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її неповнолітньої дитини в кращу сторону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини порушує права та інтереси малолітньої ОСОБА_5, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав та задоволення позову. Натомість, для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позбавлення відповідача батьківських прав не є перешкодою у спілкуванні малолітньої ОСОБА_5, яка залишилася проживати разом із своїм батьком, - з матір'ю ОСОБА_2

В силу ст.88 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 166 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягти з ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави у сумі 551 ( п'ятсот п'ятидесят одну ) гривню 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий