Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 01.03.2000 року померла його мати ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру №32, розташованою за адресою вул.Садова, буд. 9 у м.Херсоні. В установлений законом строк він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, у звязку із тим, що ОСОБА_2 дану квартиру не зареєструвала у відповідному органі державної реєстрації.

У звязку з чим просить встановити факт прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 01.03.2000р.; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №32, розташовану за адресою вул.Садова, буд. 9 у м.Херсоні, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, яка померла 01.03.2000року.

Сторони в судове засідання не зявились, однак направили заяви щодо розгляду без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 16.06.1962р. міським бюро ЗАГС м.Херсона, ОСОБА_1 народився 29.06.1962 року, матірю записана ОСОБА_3, батьком ОСОБА_4, про що зроблений актовий запис №1964.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №0 виданого 30.09.2016р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 06.09.1958р. міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області розірвано, після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 змінено на ОСОБА_2, про що зроблений актовий запис №1491,

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №100563 виданого 01.03.2000 року міським відділом РАЦС м.Херсоні, ОСОБА_2 померла 01.03.2000р., про що зроблений актовий запис №964.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Херсонської міської ради Херсонської області №245 від 09.03.2006р. ОСОБА_5 є членом ЖБК «Смена» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки ЖСК «Україна», в м.Херсоні по сул.СадоваАДРЕСА_2 особливий рахунок відкритий на ОСОБА_5 квартира складається з двох кімнат, загальною площею 41,4кв.м., житловою 25,3кв.м., повністю сплачено пайові внески, останній внесок сплачено у 1995р.

Відповідно до відповіді №3665від 22.09.2016р КП «ХБТІ Херсонської області» приватному нотаріусу Херсонського нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу на №447/02-14 від 13.09.2016р., станом на 31.12.2012р. на квартиру №32 розташовану за адресою м.Херсон, вул.Садова, б.9 право власності не зареєстровано.

Відповідно до довідки б/н від 22.10.2005р. виданої ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_5, яка померла 01.03.2000року, за адресою АДРЕСА_3, було зареєстровані дві особи ОСОБА_1, 1962р.н.; ОСОБА_6, 1995р.н.

Позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Херсонської міською нотаріального округу, ОСОБА_7 на нерухоме майно, оскільки не має правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою №507/02-31 від 12.10.2016р.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124).

Положення Основного закону України переконують у тому, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Одночасно, згідно до ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. За статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

У відповідності до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником.

Згідно ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; до ст.1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; до ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; до ст.1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Таким чином, момент виникнення права власності на кооперативне майно визначається внесенням пайового внеску за нього у повному обсязі та не пов'язується із фактом його реєстрації.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Враховуючи те, що право власності на квартиру у члена житлово-будівельного кооперативу виникає у зв'язку із внесенням пайового внеску за неї, щодо припинення такого права у зв'язку з його смертю закон вказівок не містить, у разі смерті члена ЖБК і за відсутності у нього свідоцтва про право власності квартира у житлово-будівельному кооперативі входить до складу спадщини.

Ст. 256 ч. 2 ЦПК України передбачено, що суд може встановити інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Обставин, які б вказували, що спадкодавець при житті набув або володів квартирою в житлово-будівельному кооперативі, неправомірно, або, що на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 208, 209, 212-215, 256, 294 ЦПК України, ст.ст. 25, 325, 328, 384, 1218, 1221, 1222, 1261, 1268, 1270, 1274, 1296 ЦК України, Законом України «Про власність», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Херсонської міської територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 01.03.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №32, розташовану за адресою вул.Садова, буд. 9 у м.Херсоні, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, яка померла 01.03.2000 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська