Справа № 368/1221/16-ц Головуючий у І інстанції Закаблук О. В.
Провадження № 22-ц/780/357/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 49 18.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь на утримання дитини, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з дня подачі в суд і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 22 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село Білий Камінь Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 10 лютого 2014 року Чечельницьким РС УДМС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Рачки Володарського району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_4, виданий 22 серпня 2016 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання дитини, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Халча Кагарлицького району Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, видане 12 квітня 2006 року виконавчим комітетом Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, щомісячно, в розмірі 800 грн., починаючи з дня подання позовної заяви, - з 09.09.2016 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_4, - до ІНФОРМАЦІЯ_2, включно.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця село Білий Камінь Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 10 лютого 2014 року Чечельницьким РС УДМС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави 551 грн. 20 коп. судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апелянт подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11.06.2005 року позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6, яке видане 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому вказано, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець село Білий Камінь Чечельницького району Вінницької області, громадянин України, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка село Рачки Володарського району Київської області, зареєстрували шлюб 17 вересня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 17 вересня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 107.

Проте, в подальшому шлюбне життя між сторонами не склалося, в зв»язку з чим позивачка ОСОБА_3 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Проте, за час спільного життя як подружжя, сторони мають неповнолітню дитину, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, яке видане 12 квітня 2006 року виконавчим комітетом Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому вказано, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в село Халча Кагарлицького району Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 12 квітня 2006 року зроблено відповідний атковий запис за № 04.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній счаправі, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка по даній справі, - ОСОБА_3.

Згідно ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється СК України, з метою, зокрема, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Зважаючи на вищевказану норму сімейного права, відповідач ОСОБА_2 зобов»язаний утримувати свою неповнолітню дитину, - ОСОБА_4, до її повноліття, а разі навчання, - до досягнення нею 23 - річного віку, шляхом як надання матеріальної допомоги в добровільному порядку, так і шляхом сплати аліментів за рішенням суду в разі подання матір»ю дитини позовної заяви про стягнення аліментів.

Окрім того, один із подружжя, в даному випадку мати дитини, позивачка по справі, - ОСОБА_3 має право подати позовну заяву до суду про стягнення аліментів, навіть не зважаючи на ту обставину, чи надає відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку, чи ні, причому, суд наголошує на тій обставині, що це є право позивачки, а обов»язок сплачувати аліменти в даному випадку покладається на відповідача по справі, - ОСОБА_2, причому, не зважаючи на ту обставину, чи офіційно він працює, чи не працює, чи має неофіційний заробіток, мінливий, чи постійний.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів враховуючи та виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою її матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з Відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_4, на користь особи, з якою проживає дитина, - на користь матері, позивачки по справі, - ОСОБА_3.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Проте, в даному конкретному випадку колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів в частці на користь позивачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини в зв»язку з тим, що, як зазначив відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, він ніде не працює, тому офіційно ніяких доходів не отримує, відповідно, стягувати частку з не існуючих доходів суд не має права у відповідності до ч.1 ст. 184 СК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

До таких обставин, зокрема, відноситься і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично неможливо, (як в даному випадку), або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, забезпечує існування своєї неофіційної сім»ї, утримує свою малолітню дитину, що, на думку колегії, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідача.

Колегія судді погоджується з судом першої інстанції проте, що при визначенні розміру аліментів було враховано, те, що окрім неповнолітньої дитини, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку відповідач ОСОБА_2 має від першого, офіційного шлюбу, та яку він повинен утримувати хоча б шляхом аліментів, відповідач має ще одну неповнолітню дитину, - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, яке видане 07 травня 2014 року виконавчим комітетом Рогізківської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, в якому зазначено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в селі Рогізка Чечельницького району Вінницької області, про що 07 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 04.

В графі «батько» зазначений відповідач по даній справі, - ОСОБА_2.

Таким чином колегія судді вважає за доцільне, що при відсутності офіційного доходу, стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки в розмірі 800 грн. щомісячно на одну дитину, що становить близько половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ЗУ «Про державний бюджет», при наявності іншої дитини, яку позивач також повинен утримувати, та утримує, що підтверджується довідкою № 474, виданою 19.09.2016 року виконавчим комітетом Рогізківської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, та яка міститься в матеріалах справи, буде відповідати вимогам розумності, справедливості та достатності.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції та виходячи з потреб дитини, яка потребує постійного утримання, вважає що з Відповідача може бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісяця.

Тому, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: