Справа № 477/207/17
Провадження № 2/477/425/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті його дядька ОСОБА_3, померлого 10 травня 2009 року.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що 10 травня 2009 року помер його дядько ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 5,48 га та 0,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, які він фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої 21 грудня 2008 року.

Спадкоємці першої черги відсутні, зі спадкоємців залишився тільки він. У встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через свою юридичну неграмотність.

Звернувшись 29.08.2016 року до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на поважність причин пропуску терміну подачі заяви про прийняття спадщини, позивач просив про визначення йому додаткового терміну.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та пояснив про вище викладене.

Відповідач Новомиколаївська сільська рада Вітовського району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, однак подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не заперечувала.

Відповідно до актового запису про смерть № 29 від 22.12.2008 року ОСОБА_4 померла 21 грудня 2008 року (а.с. 18).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 000810, померлій ОСОБА_4 належали земельні ділянки загальною площею 5,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, які їй були виділені на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації № 66 від 19.02.2004 року (а.с. 6).

На день її смерті, відповідно до довідки Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 2014-3 від 05.12.2015 року разом з ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_3, який вважається таки, що фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх прав (а.с. 9).

Відповідно до актового запису про смерть № 14 від 12.05.2009 року ОСОБА_3 помер 10 травня 2009 року (а.с.19). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок, які він фактично успадкував після смерті своєї матері.

Факт родинних відносин позивача з померлим ОСОБА_3 як дядька і племінника підтверджується наступними даними.

Так, згідно з витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 5 від 11.05.2016 року матір'ю ОСОБА_6 є ОСОБА_4 (а.с. 12). Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є рідними братом та сестрою.

Відповідно до свідоцтва про шлюб мати позивача уклала шлюб 24.05.1975 року з ОСОБА_7 та змінили прізвище з Атрощенко на Васильченко (а.с. 14). У них, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 411944 народився син ОСОБА_2 позивач у справі (а.с. 16).

Мати позивача ОСОБА_8 померла 30 червня 2013 року, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 179864 (а.с. 15).

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті дядька ОСОБА_3.

Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються відмовою приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, у звязку з пропуском ОСОБА_2 строку подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що визначені ст. 1270 ЦК України (а.с. 7-8) .

Згідно з Алфавітними книгами обліку спадкових спав та Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_9 не заводилась.

За даними копії спадкової справи № 29/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 10 травня 2009 року приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5, єдиною особою, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини є позивач по справі ОСОБА_2. В той же час дана заява подана лише 23 червня 2016 року, тобто поза межами строків, передбачених ст. 1270 ЦК України.

Згідно відомостей Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На день його смерті з ними ніхто не був зареєстрований, він мешкав один (а.с. 10-11).

За положеннями ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ч.1ст 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.2 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 визначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Як поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує юридичну необізнаності про необхідність звернення до нотаріальної контори із заявою в шестимісячний термін після смерті спадкодавця.

Однак, як вже зазначено вище, поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, проте таких причин ні позивач в своєму позову, ані його представник в судовому засіданні, не вказано.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 помер 10 травня 2009 року, то посилання на юридичну необізнаність позивача не можна вважати поважною причиною та підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті його дядька ОСОБА_3, померлого 10 травня 2009 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2017 року.

Суддя Л.М.Семенова