АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 757/34414/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1783/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року у справі за поданням заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про оголошення розшуку боржника,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про оголошення розшуку боржника залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права, не враховано обставини, що мають значення для вирішення даного питання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у липні 2016 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_5 по цивільній справі № 2-2226/2009 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» про стягнення боргу, посилаючись в обґрунтування подання на те, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ТОВ «Константа» на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 18218686, 11 грн.

Зазначив, що державним виконавцем вживались всі заходи для встановлення місця проживання, роботи боржника з метою виконання рішення суду, проте, такі спроби виявились марними, в зв'язку з чим просив суд оголосити розшук боржника ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 травня 2009 року стягнуто з солідарно з ОСОБА_5 та ТОВ «Константа» на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 18218686, 11 грн.

За вказаним рішенням суду Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 2-2226/2009 від 15 червня 2009 року , який знаходиться на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

Відповідно до матеріалів подання, боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з положення ст. 78 ЦПК України, відповідно до якої, якщо місцеперебування відповідача в справах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук. Розшук проводиться органами внутрішніх справ, а витрати на його проведення стягуються з відповідача в дохід держави за рішенням суду.

﻿ Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

З копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вжито всі можливі заходи розшуку боржника.

Звертаючись до суду із поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець посилався на ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до частини 1 якої, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Порядок розгляду судом зазначеного питання встановлений статтею 375 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні подання про розшук боржника, суд першої інстанції послався на положення статті 78 ЦПК України, якою передбачений порядок вирішення питання про розшук відповідача у справах, рішення по яким судом ще не ухвалювалося, своє рішення не мотивував та не навів доказів на спростування доводів подання.

Виходячи з наведеного, оскільки суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про оголошення розшуку боржника на стадії виконання рішення, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд питання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді