Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 326/1592/15 Головуючий у 1 інстанції: Стріжакова Т.В.
Провадження № 22-ц/778/31/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:
В вересні 2015 року ПАТ Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 17.05.2007 року між ВАТ «Державний Ощадний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №331, згідно з яким банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 21 400 доларів США, а позичальник сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% річних в порядку, на умовах та в строк, визначений договором (п.1.1). Кредит надається строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.05.2017 року (п.1.2). Погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 178 доларів США до 15 числа кожного місяця, починаючи з червня 2007 року після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 16.05.2017 року (п.1.5).

У забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №331 від 17.05.2007 року між банком та відповідачем укладено іпотечний договір від 18.05.2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 загальною площею 60,2кв.м, житловою площею 34,7кв.м, яка складається з трьох житлових кімнат. Право власності іпотекодавця на квартиру підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом, зареєстрованим Приморським КП БТІ 01.11.2000 року.

22.10.2007 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою внесені зміни до п.п.1.1,1.5 договору, згідно яких банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 27 400 доларів США, а відповідач сплатити проценти за користування кредитом 14% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 230,15 доларів США до 15 числа кожного місяця шляхом внесення готівки до каси банку. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 16.05.2017 року. У зв`язку із збільшенням розміру кредитних коштів 23.10.2007 року укладено додатковий договір до іпотечного договору, посвідчений приватним нотаріусом.

18.07.2010 року укладено додатковий договір №2 до кредитного договору, яким внесені зміни до п.1.1, згідно яких банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 27 400 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 27 400 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних.

Станом на 20.08.2015 року відповідач має заборгованість на загальну суму 38 073,26 доларів США, у тому числі сума: несплаченого кредиту - 22 905,77 доларів США; несплачених відсотків по кредиту - 7102,82 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 1296,26 доларів США, по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 4180,30 доларів США заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 660,51 доларів США річних від простроченої суми кредиту - 1927, 59 доларів США.

На підставі зазначеного просило звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18 травня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за №1036, посвідченим приватним нотаріусом, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2кв.м, житловою площею 34,7кв.м, яка складається з трьох житлових кімнат, для погашення боргових зобов`язань позивачу у загальній сумі 38073,26 доларів США; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у ході виконавчого провадження, з початковою ціною предмета іпотеки, визначеної на підставі оцінки, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності; стягнути судовий збір у розмірі 3654 грн.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути понесені судові витрати за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року рішення суду першої інстанції від 28 жовтня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (надалі ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №331, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 21 400,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 14 % на рік, з кінцевим терміном повернення 16.05.2017 року. Повернення кредиту повинно було здійснюватися щомісячно рівними платежами. Згодом до кредитного договору було укладені додаткові договори №1 та №2 від 17.05.2007р. та від 18.07.2008р., згідно яких сума виданого кредиту збільшувалася до 27 400,00 дол. США, а також збільшувалася процентна ставка до 15% на рік (т.1, а.с.6-15).

На забезпечення виконання кредитного договору сторони уклали договір іпотеки від 18.05.2007р., за яким ОСОБА_1 надав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 154742 грн., яка належить йому на праві власності (т.1, а.с.16-19).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором кредиту утворилась заборгованість, у жовтні 2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся із позовом до суду про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 19.12.2011 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» було задоволено та достроково стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11.11.2011 року разом з судовими витратами становила 134 549 гривень 61 коп. та складалася з: простроченої заборгованості за кредитом 7 576,22 доларів США (що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 60 475 гривень 66 коп.), суми несплачених відсотків 6 209,73 доларів США (в гривневому еквіваленті за курсом НБУ - 49 567 гривень 93 коп.), пені за несплату кредиту - 15 411 гривень 43 коп., пені за несплату відсотків - 7 643 гривень 61 коп.) та додатково стягнуто рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.12.2012 року - поточну заборгованість за кредитом - 122 365 гривень 07 коп. (що еквівалентно 15 329, 55 доларів США) (т.1, а.с.65-69).

Таким чином, за змістом судових рішень заборгованість ОСОБА_1 за розрахунком банку станом на 11.11.2011 року становила 32 003,77 доларів США ( у гривневому еквіваленті за курсом НБУ 255 463,70 грн.) та складалася з: поточної заборгованості за кредитом у сумі 15 329,55 дол. США, простроченої заборгованості за кредитом в сумі 7 576,22 дол. США, суми несплачених відсотків в розмірі 6 209,73 дол. США, заборгованості по пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 1 930,70 дол. США, заборгованості по пені за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 957,57 дол. США (т.1, а.с. 45-46, 48-50).

20.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Приморського районного управління юстиції Петько В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання зазначених вище рішень (т.1, а.с. 47).

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20.08.2015 року за розрахунком банку становить 38 073,26 доларів США та складається з: несплаченого кредиту - 22 905,77 доларів США; несплачених відсотків по кредиту - 7102,82 доларів США; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 4180,30 доларів США; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 1296,26 доларів США; 3% річних від простроченої суми кредиту - 1927, 59 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 660,51 доларів США (т.1, а.с.26-29).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена банком вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню, оскільки позивач вже скористався способом захисту своїх порушених прав у вигляді стягнення заборгованості і задоволення зазначеного позову призведе до подвійного стягнення. При цьому суд зазначив, що після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості проценти нараховуватися не можуть, оскільки достроковим стягненням кредиту припинилася дія кредитного договору, крім того, позивачем пропущений строк позовної давності.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

За роз`ясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких судом касаційної інстанції скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Виконуючи вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, за якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими, зокрема, для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи, апеляційний суд враховує висновки ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року, в який зазначено наступне.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Виходячи із результатів системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. За таких обставин суд дійшов неправильного висновку про те, що нарахування процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку дії договору та з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання не передбачено.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 1206 цс15 від 23.09.2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 6-73цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Крім того за правовою позицією Верховного Суду України, висловленою 03.02.2016 року у справі № 6-1080 цс15, звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням.
За правовою позицією Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі № 6-113 цс14 за змістом 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже 3 % проценти річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ані процентами у розумінні ст. 536, 1056-1 ЦК України, встановлених за користування кредитом.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки судове рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 не виконане, відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та правових позицій ВСУ у справі № 6-73цс13 від 04 вересня 2013 року, у справі № 6-1080 цс15 від 03.02.2016 року, у справі № 1206 цс15 від 23.09.2015 року позивач мав право на звернення стягнення на предмет іпотеки після стягнення суми боргу за кредитним договором.

Умовами укладеного 18.05.2007р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» договору іпотеки встановлено, що договір закінчує дію з виконанням у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором.

Свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, старший лейтенант ОСОБА_1 відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.07.2015 року №57 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження служби до військової частини (т.1, а.с.98).

28.10.2015 року, до ухвалення рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до суду про застосування строку позовної давності за вимогами ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 4180 доларів США, пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту в сумі 1296 доларів США, 3% річних від простроченої суми по кредиту - 1927 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 660 доларів США та процентів за користування кредитом (т.1, а.с.100).

За приписами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530,631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з п.5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та неустойка (штраф) підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України враховується судом при вирішенні справи.

За матеріалами справи з вказаним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду 31.08.2015 року.

Таким чином, з урахуванням позовної давності та дати мобілізації ОСОБА_1 на військову службу необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості відповідача перед банком, яка станом на 20 серпня 2015 року складається з:
- суми несплаченого кредиту 22 905,77 доларів США,

- суми несплачених відсотків по кредиту - 7102,82 долара США,

- 3% річних від простроченої суми по кредиту (за період з 31.08.2012 року по 27.07.2015 року) 1873,48 долара США;

- 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту (за період з 31.08.2012 року по 27.07.2015 року) 638,65 доларів США;

- пені за несвоєчасну сплату кредиту (за період з 31.08.2014 року по 27.07.2015 року) в сумі 3779,45 доларів США, що еквівалентно 83 412 грн.46 коп. (за курсом НБУ станом на 27.07.2015 року) (т.1, а.с.240, т.2, а.с.50);

- пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту (за період з 31.08.2014 року по 27.07.2015 року) в сумі 1171,97 доларів США, що еквівалентно 25 865 грн. 37 коп. (т.1, а.с.240, т.2, а.с.50).

Щодо вимог про стягнення пені у доларах США, то за положеннями ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», іноземна валюта може бути застосована тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення процентів за користування валютним кредитом, та не підлягає застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені та комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі на підставі рішення суду задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі або в частині, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За вимогами ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

За роз`ясненнями п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.

Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

За правовою позицією Верховного Суду України від 08 червня 2016 року, яка є обов`язковою для усіх судів, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Відповідно до висновку по оцінки ТОВ «Земля Плюс 2006 року» від 30 листопада 2016 року вартість квартиру АДРЕСА_1 станом, на 25 листопада 2016 року становить 351 469,00грн (т.2, а.с.24).

Беручи до уваги викладене, колегія визнає апеляційну скаргу банку частково обґрунтованою, тому рішення в оскаржуваній частині відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. 13 жовтня 2000 року за реєстровим номером 1536, зареєстрованим Приморським КП БТІ 01 листопада 2000 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №331 від 17.05.2007 року, яка станом на 20 серпня 2015 року становить 32 520,72 доларів США та 109277,83 грн. 46 коп., а саме: 22 905,77 доларів США заборгованість за кредитом, 7102,82 долара США заборгованість за відсотками по кредиту - 7102,82 долара США, 1873,48 долара США - 3% річних від простроченої суми по кредиту; 638,65 доларів США - 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту; 83 412 грн.46 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 25 865 грн. 37 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження; у порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 351 469,00 грн.; в решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України ПАТ «Державний ощадний банк України» має право на компенсацію відповідачем судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в сумі 3616 грн. 15 коп. пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 38 073,26 доларів США задоволено в розмірі 32 520,72 доларів США та 109 277,83 грн.).

Крім того, ПАТ «Державний ощадний банк України» має право на компенсацію судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог за апеляційною скаргою в розмірі 3977 грн. 76 коп. та судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, в розмірі 4384 грн. 80 коп.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню компенсація судового збору в сумі 11 978 грн. 71 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Кузьменко В.П. 13 жовтня 2000 року за реєстровим номером 1536, зареєстрованим Приморським КП БТІ 01 листопада 2000 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №331 від 17.05.2007 року, яка станом на 20 серпня 2015 року становить 32 520,72 доларів США та 109 277 грн. 83 коп. пеня, а саме: 22 905,77 доларів США заборгованість за кредитом, 7102,82 долара США заборгованість за відсотками по кредиту, 1873,48 долара США - 3% річних від простроченої суми по кредиту; 638,65 доларів США - 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту; 83 412 гривень 46 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 25 865 грн. 37 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження у порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 351 469,00 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення №10007/0339 філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 11 978 гривень 71 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: