РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2017 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Тесленко Т.В.

з участю секретаря Климченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29.11.2016 року звернувся з даним позовом до суду в якому вказує, що 01 липня 2000 року, згідно договору купівлі-продажу, який зареєстрований на Українській товарній біржі під № 95978, укладеного між нею та ОСОБА_2, вона придбала у власність житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований в с. Ганжівка, вул. Київська ( до перейменування Московська) 17, Кобеляцького району Полтавської області.

З продавцем вони домовилися про всі істотні умови договору, що відображено в підписаному ними договорі купівлі-продажу, при цьому були виконані всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору, відповідач отримала гроші і передала позивачеві ключі та документи від будинку.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу, мотивуючи це тим, що нею були виконані всі необхідні дії щодо продажу будинку, позивач прохає суд визнати договір купівлі-продажу від 01.07.2000 року, укладений між нею та ОСОБА_2 дійсним, а також визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований в с. Ганжівка, вул. Київська ( до перейменування Московська) 17, Кобеляцького району Полтавської області.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, прохала розглянути справу в її відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 01.07.2000 року, який зареєстрований на Українській товарній біржі під № 95978, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який діяв по довіреності від імені ОСОБА_2, ОСОБА_1 придбала у власність житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами,

що розташований в с. Ганжівка, вул. Київська ( до перейменування Московська) 17, Кобеляцького району Полтавської області (а.с.4).

Згідно виписки з погосподарської книги №5 Золотарівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, що розташований в с. Ганжівка, вул. Київська ( до перейменування Московська) 17, Кобеляцького району Полтавської області (а.с.10), а згідно довідки вищевказаної сільської ради від 07.11.2016 року вона зареєстрована та проживає в данному будинку ( а.с.15).

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

За ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. ст. 45,47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, розяснень Пленуму Верховного суду України, даних в п.4 постанови від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, в тому числі угоди купівлі-продажу, укладені на біржових торгах. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Таким чином, коли вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, відповідач визнав позов, то позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.45, 47, 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу від 01.07.2000 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований в с. Ганжівка, вул. Київська ( до перейменування Московська) 17, Кобеляцького району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: