Провадження № 2-о/369/28/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Водала АЮ.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі з 2012 року по 2013 рік та вони мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати в м. Луганськ, але з початком антитерористичної операції вимушена була переїхати в с. Тарасівка Києво-Святошинського району, де і проживає на даний час. Її колишній чоловік 10 квітня 2014 року безвісно зник. Будь-який зв'язок з ОСОБА_4 втрачений, він відсутній за місцем проживання, жодного разу їй не зателефонував, іншим способом не повідомив про своє місце перебування, проживання. Для встановлення місце перебування ОСОБА_4 вона звернулась до поліції, але за результатами проведення оперативно-розшукових заходів встановити його місце знаходження не виявилось можливим. Вказала, що з квітня 2014 року на території Луганської області, в тому числі в м.Лутугине тривають бойові дії, що загрожують смерті ОСОБА_4 Тому встановити місце знаходження ОСОБА_4 є неможливим.

Вказала, що встановлення даного факту є важливим та необхідним, оскільки надасть їй змогу виїздити разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6 до Луганської області, де вона має свою власну квартиру та проживають її батьки. В даний час за відсутності згоди ОСОБА_7 вона позбавлена такої можливості.

Просила суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісти відсутнім.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги заяви підтримала у повному обсязі. Просила заяву задоволити та в подальшому слухати справу в її відсутність.

У судове заінтересовані особи служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що 21 квітня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 26 листопада 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В даний час ОСОБА_3 є переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичних операцій та проживаю разом з малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по вул. Гоголя, буд.4 в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно положень ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ст.248 ЦПК України).

Відповідно до ст.249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

На виконання вказаних вимог процесуального законодавства судом було вжито заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Зокрема суд уточнював можливість встановлення осіб (родичів, сусідів тощо), які можуть дати свідчення про ОСОБА_4, щодо якого вирішувалось питання про визнання його безвісти відсутнім, та їх допит. Але заявниця суду повідомила, що з родичами та друзями ОСОБА_4 будь-яких контактів не підтримує та не підтримувала після розірвання шлюбу.

При розгляді справи був допитаний у якості свідка ОСОБА_8, який є гарним знайомим заявниці, а ОСОБА_4 був просто знайомим, та на прохання ОСОБА_3 намагався встановити місце перебування ОСОБА_4

Також судом було витребувало матеріали кримінального провадження.

Встановлено, що 17 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Вказала, що з 10 квітня 2014 року безвісти зник її колишній чоловік, так як в м.Лутугине відбувались бойові дії, та він міг зникнути внаслідок протиправних дій невідомих осіб.

За її заявою внесені відомості до ЄРДР за №0000373 та розпочато досудове розслідування.

У листопаді 2016 року до Білокуракинського відділу поліції ГУ НП в Луганській області надійшла заява ОСОБА_4, в якій останній вказав, що проживає в РФ, АДРЕСА_1.

Постановою старшого слідчого СВ Білокуракинського відділу поліції ГУ НП в Луганській області від 11 липня 2017 року закрито кримінальне провадження.

Факт виїзду ОСОБА_4 на територію РФ підтверджується також і наданою на вимогу суду Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України від 06 липня 2017 року випискою щодо перетину кордону ОСОБА_4, а саме те, що 30 квітня 2014 року ОСОБА_4 виїхав за межі території України на пункті пропуску Просяне.

Оскільки при розгляді заяви ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження обставини щодо зникнення ОСОБА_4, натомість судом встановлено, що останній виїхав ще 30 квітня 2014 року до РФ, де проживає там постійно, доказів на спростування даних фактів суду не надано, тому у задоволенні заяви суд відмовляє.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 4, 15, 60, 209, 212-215, 234-235, 256-257,257-1 259, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання особи безвісно відсутньою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2