Справа № 500/114/17
Провадження № 2/500/1380/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Шлєхтенко О.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить: визнати дійсним договір № 1606 купівлі-продажу нерухомого майна 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Комерційна в м. Ізмаїл Одеської області, укладений 15.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Одеській товарній біржі; визнати за нею право власності на 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Комерційна в м. Ізмаїл Одеської області згідно вказаного договору, мотивуючи тим, що 15.11.1996 року між ОСОБА_3 та нею був укладений договір купівлі-продажу 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Леніна в м. Ізмаїл Одеської області, який зареєстрований Одеською товарною біржею, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору. Позивач відкрито володіє та користуються житлом, проте фактично являючись власником житла, вона позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушена звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та третя особа , сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 15.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір № 1606 купівлі-продажу нерухомого майна 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Леніна в м. Ізмаїл Одеської області, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Леніна в м. Ізмаїл Одеської області. Укладений між сторонами договір зареєстрований Одеською товарною біржею 15.11.1996 року за № 1606. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачами, про що свідчить п.5 договору, у виконання умов укладеного договору ОСОБА_2 проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на зазначений житловий будинок, який було видано 14.01.2007р. та у якому зазначена власником 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Леніна в м. Ізмаїл Одеської області ОСОБА_2 Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений.

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови №57 від 18.02.2016р. «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» вулицю «Леніна» перейменовано у вулицю «Комерційна».

Відповідно до довідки № 300 від 10.03.2017р., наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» власником 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Комерційна в м. Ізмаїл Одеської області являється ОСОБА_2 на підставі договору № 1606 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 15.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Одеській товарній біржі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року).

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, виконано всі умови договору, одна із сторін договору померла, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір № 1606 купівлі-продажу нерухомого майна 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Комерційна в м. Ізмаїл Одеської області, укладений 15.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Одеській товарній біржі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Комерційна в м. Ізмаїл Одеської області (згідно договору № 1606 купівлі-продажу нерухомого майна 2/7 частин житлового будинку з надвірними спорудами №131 по вул. Комерційна в м. Ізмаїл Одеської області, укладеного 15.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Одеській товарній біржі).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2017р.

Суддя: ОСОБА_5