У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Деркач І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Володимирецької селищної ради Рівненської області на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області, Володимирецької районної державної адміністрації про зобовязання позачергово надати благоустроєне житло,-

в с т а н о в и л а :

29 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області, Володимирецької районної державної адміністрації про зобовязання позачергово надати благоустроєне житло.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Зобовязано виконавчий комітет Володимирецької селищної ради Рівненської області надати ОСОБА_1 благоустроєне житло в смт.Володимирець Рівненської області у вигляді окремого жилого приміщення, що відповідає встановленим санітарно-технічним вимогам, у межах норм жилої площі з урахуванням права на додаткову жилу площу.

Стягнуто з виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 487,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Володимирецька селищна рада Рівненської області подала апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції відступив від правової позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 07 травня 2012 року у справі №6-157цс14 та поклав обовязок щодо забезпечення позивача як судді житлом у відповідності до ст. 44 ЗУ «Про статус суддів» не на місцевий орган виконавчої влади за місцем роботи позивача, а на орган місцевого самоврядування.

Крім того, на момент звернення позивача до суду сплив строк позовної давності для даної категорії справ, оскільки наявність адміністративної справи №2а/1770/988/2012 свідчить про те, що позивачу було відомо про незабезпечення його як судді житлом, позивач звернувся до суду у 2016 році.

Просить рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 Указом Президента України № 1540/2004 від 25 грудня 2004 року призначений на посаду судді Володимирецького районного суду Рівненської області, постановою Верховної Ради України № 2765-VI від 02 грудня 2010 року «Про обрання суддів» обраний суддею безстроково.

ОСОБА_1 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, за час перебування на посаді судді Володимирецького районного суду Рівненської області Володимирецькою селищною радою Рівненської області, Володимирецькою районною державною адміністрацією та територіальним управлінням ДСА України житлом не забезпечувався, проживає у гуртожитку, окремого благоустроєного житла не має.

Відповідно до ст.ст.126, 130 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Пунктом 7 ст.14 Закону України «Про судоустрій України», який діяв на момент призначення позивача на посаду судді, гарантії самостійності судів і незалежності суддів забезпечуються, крім іншого, належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Відповідно до ч.7 ст.44 Закону України «Про статус суддів» у редакції, чинній на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді, не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду або вищого спеціалізованого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири або будинку Кабінетом Міністрів України, а суддя іншого суду - відповідними місцевими органами державної виконавчої влади за місцезнаходженням суду.

Частиною 8 вищезазначеної норми передбачено, що суддя має право на додаткову жилу площу відповідно до вимог статті 49 Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст.31 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством та цим Кодексом. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до ст.39 ЖК України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету.

Статтею 40 вищезазначеного Кодексу передбачено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Цією ж нормою передбачено випадки зняття громадян з квартирного обліку.

Відповідно до ст.42 ЖК України, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених ст.46, ч.ч.1, 2 ст.54, ч.1 ст.90, ч.6 ст.101, ст.ст.102, 110, ч.1 ст.114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством.

Статтею 46 ЖК України передбачено категорії осіб, яким жиле приміщення надається поза чергою. Цією нормою передбачено, крім іншого, що особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість та особам, обраним на виборну посаду, коли це зв'язано з переїздом в іншу місцевість, жиле приміщення надається поза чергою.

Норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів (статті 47, 48, 49 ЖК України).

Відповідно до ст.5 ЖК України, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку що обовязок позачергового забезпечення позивача жилим благоустроєним приміщенням в межах норми жилої площі та з урахуванням права на додаткову площу покладено на виконавчий комітет Володимирецької селищної ради Рівненської області.

Рішенням виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Рівненської області № 24 від 15 лютого 2005 року «Про взяття на квартирний облік гр-на ОСОБА_1А.» позивача внесено до списку осіб для першочергового отримання житла згідно ст.46 п.2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст.43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством та цим Кодексом. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

З наявної в матеріалах справи довідки Володимирецької селищної ради № 02-23/69 від 03.02.16 р. вбачається, що перед ОСОБА_1 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на даний час знаходиться 125 осіб, які взяті на квартирний облік до 15 лютого 2005 року, з них в списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в першочерговому порядку, знаходиться 42 особи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 07.05.12р. у справі № 21-292а-11, обовязок забезпечити житлом суддю, який потребує поліпшення житлових умов, покладений на місцеві органи виконавчої влади за місцем роботи судді, а дії ДСА та її територіальних управлінь із забезпечення суддів житлом є додатковими у разі не вирішення цього питання органом місцевої виконавчої влади.

Таким чином, враховуючи, що в порушення вимог ч.7 ст.44 Закону України «Про статус суддів», що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради Рівненської області суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Поровський В.А. житлом не забезпечений, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та зобовязання надати йому благоустроєне житло за місцем роботи у вигляді окремого жилого приміщення, що відповідає встановленим санітарно-технічним вимогам, у межах норм жилої площі з урахуванням права на додаткову жилу площу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування про безпідставність заявлених вимог, які надавались відповідачем у запереченнях на заявлений позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Володимирецької селищної ради Рівненської області відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді :