РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13681/17

пр. № 2/759/5327/17

29 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у вересні 2017 року заявили позов про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 115673,00 грн. на погашення заборгованості за договором позики від 18.07.2017 р., та на користь ОСОБА_1 583883,00 грн. на погашення заборгованості за договорами позики.

На задоволення клопотання позивача ОСОБА_3, ухвалою суду позов в частині вимог ОСОБА_3 залишено без розгляду.

У звязку з цим ОСОБА_1 уточнив вимоги позову і просив стягнути з ОСОБА_2 на своюкористь 484740,00 грн. на погашення заборгованості за договорами позики від 11.04.2017 р.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення що зводяться до викладено в позовній заяві.

ОСОБА_2 позов не визнала, і заявила, що боргу перед позивачем не має.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_2 11.04.2017 р. взяла в борг у ОСОБА_1 13500 дол. США на строк до 12.06.2017 р. та 15500 дол. США на той же строк.

Факт отримання коштів сторони оформили відповідними розписками.

Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов'язання, що випливають з договору позики.

Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Наявність розписок у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено.

Доводи відповідача на свій захист не підтверджні жодним наленим та допустимим доказом, а тому судом визнаються надуманими.

За таких фактів та відповідних іх правовідносин позов піддягає задоволенню на підставі вказаних вище норм закону.

Оскільки позов задоволено з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати на розгляд справи відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_2) 484740 грн. на погашення заборгованості за договорами позики, та судовий збір в сумі 4847 грн. 40 коп., а всього стягнути 489587 ( чотириста вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько