Справа № 147/1404/16-ц
Провадження №2/147/197/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 05.08.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач із сім'єю не проживає. Він працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, виплат по виконавчих документах у нього немає, батьки на його утриманні не перебувають. Добровільно про сплату аліментів домовитись з відповідачем не вдалося, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про зміну позовних вимог, просила суд за обставин, викладених в позові, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила розгляд справи проводити у її відсутність (а.с. 25).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково. Надав на адресу суду заперечення, мотивоване тим, що він не заперечує, що зобов'язаний утримувати сина, фіційно працює на ТОВ «Сергієвський Смак», має постійний дохід, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку. Окрім того, зазначив, що не відповідає дійсності твердження позивача про те, що вони не домовились про надання допомоги сину в добровільному порядку, оскільки після того, як позивач залишила його та поїхала з дитиною в с. Тростянчик, він щомісячно надавав колишній дружині допомогу з розрахунку більше ніж ? частки його заробітку (а.с. 18,19,23).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, народився син ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №1091 від 15.11.2016 року, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості їх утримувати, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 01 січня 2017 - 1355,00 грн., з 01 травня - 1426,00 грн., з 01 грудня - 1492,00 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у тому розмірі, в якому просить позивач.

Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він працює на ТОВ «Сергієвський Смак», його заробітна плата складає 1830,00 грн,, що підтверджується довідкою № 1/12/16 від 22.12.2016 року, виданою директором ТОВ «Сергіївський Смак» (а.с.20).

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини

Відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти.

При визначення розміру аліментів суд враховує зазначені сторонами дані про особу та майновий стан позивача та відповідача, те що відповідач офіційно працевлаштований, аліменти стягуються на утримання однієї дитини, тому вважає за можливе стягнути їх в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, починаючи з 18.11.2016 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року та ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 158 ч.2, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, працюючого в ТОВ «Сергієвський Смак», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя