Справа № 359/2295/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/5241/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 42 12.12.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Коцюрби О.П., Лівінського С.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, зобов`язання поновити на квартирному обліку, -
в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, зобов`язання поновити на квартирному обліку, який обґрунтовував тим, що починаючи з 28 травня 1988 року він проходив військову службу в Збройних Силах України і на підставі рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №33 від 15 вересня 1993 року він та члени його сім`ї були зараховані на квартирний облік.
06 травня 2009 року він ( ОСОБА_1 ). був звільнений з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року він (позивач) та члени його сім`ї були зняті з квартирного обліку, незважаючи на те, що він має вислугу на військовій службі понад 20 років та набув право на отримання жилого приміщення для постійного проживання. Крім того, він погодився на звільнення з військової служби виключно з умовою про залишення на квартирному обліку.
Тому просив визнати незаконним протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року в частині зняття його (позивача) та членів його сім`ї з квартирного обліку та зобов`язати відповідача поновити його та членів його сім`ї на квартирному обліку від 15 вересня 1993 року.
В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подав заяву про часткову зміну предмету позову і просив визнати незаконним та скасувати рішення, викладене в п.7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року, а також зобов`язати відповідача поновити його ( ОСОБА_1 ) та членів його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартирному обліку від 15 вересня 1993 року. (а.с.59-64)
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення, викладене в п.7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартирному обліку від 15 вересня 1993 року.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн.
В апеляційній скарзі військової частини НОМЕР_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Хлань перебував на військовій службі понад 20 років і у нього виникли законні сподівання на отримання житла та поліпшення у такий спосіб житлового рівня його сім`ї, а зняття позивача та його членів сім`ї з квартирного обліку унеможливлює досягнення цієї мети та становить порушення ч.1 ст.8 Конвеції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ст.48 Конституції України.

Суд також вважав, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важливою підставою для задоволення позову.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України і 15 вересня 1993 року він був зарахований на квартирний облік. Зазначене підтверджується витягом з особової справи про проходження позивачем військової служби та копією виписки з протоколу засідання житлової комісії військової частини №33 від 15 вересня 1993 року (а.с.19, 20).
Також встановлено, що 13 жовтня 2004 року ОСОБА_1 подав до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 рапорт про зарахування на квартирний облік членів його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, 07 грудня 2005 року позивач подав ще один рапорт про зарахування на квартирний облік його дочки ОСОБА_4 (а.с.65, 66).
Отже, на квартирному обліку перебував ОСОБА_1 разом з членами його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
На підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №37-пм від 06 травня 2009 року позивач був звільнений з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 02 липня 2009 року ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу цієї військової частини. Встановлено, що 21 грудня 2016 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Ця обставина підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року (а.с.7).
Разом з ним з квартирного обліку були зняті також члени його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до п.п.3 п.26 Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством.
Такий випадок передбачений в абз.4 ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також в п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Згідно з цими нормативно-правовими актами військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
З витягу з особової справи про проходження позивачем військової служби вбачається, що ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі, що перевищує 20 років. Ця обставина свідчить про те, що він та члени його сім`ї мають право на отримання житла для постійного проживання. Отримати таке житло позивач та члени його сім`ї можуть лише за умови перебування на квартирному обліку.
З огляду на це суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою забезпечення житлових прав слід визнати незаконним та скасувати рішення, викладене в п.7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року, а також зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартирному обліку від 15 вересня 1993 року.
Відповідно до ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Згідно зі ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Суд вірно зазначив, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі понад 20 років і нього виникли справедливі сподівання на отримання житла та поліпшення у такий спосіб життєвого рівня його сім`ї. Зняття його (позивача) та членів його сім`ї з квартирного обліку унеможливлює досягнення цієї мети та становить порушення ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, а також ст.48 Конституції України.
Також суд вірно вважав, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важливою підставою для задоволення позову.
З огляду на вищенаведене та оскільки позивач є ветераном військової служби, має пільгову вислугу і на квартирному обліку перебуває від 1993 року, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання незаконним та скасування рішення про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку і зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити його та членів сім`ї на квартирному обліку з 15 вересня 1993 року.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: О.П. Коцюрба

С.В. Лівінський