Справа № 2-460/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розподіл спільного нажитого нерухомого майна колишнього

подружжя та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вимогою виділити позивачу на праві особистої приватної власності ? частину будинку, що знаходиться за адресою: м. Кілія, вул. Маяк, 295, зобовязати відповідача виплатити позивачу компенсацію за вказану частину житлового будинку. 08.12.2016 року позивач надав уточнення своїх позовних вимог, з яких вбачається, що він просить виділити йому на праві особистої приватної власності наступні приміщення загальною вартістю 71230 грн.: з житлового будинку за літ. А: № 1-1 коридор площею 15,8 кв.м., № 1-2 житлова кімната площею 10.9 кв.м., № 1-3 житлова кімната площею 20,0 кв.м., № 1-4 житлова кімната площею 13,6 кв.м., № 1-6 лазня площею 5,9 кв.м., № 1-7 коридор площею 4,2 кв.м., № 1-13 прибудова- літ а* площею 10,2 кв.м. на загальну суму 58032 гривень; частина навісу літ. а11 площею 4,0 кв.м. вартістю 558 грн.; сарай літ. В вартістю 4253 гривень; частина мощення й відмостки за № 5 площею 42 кв.м. вартістю 4284 грн. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); водопровідна мережа за № 4 з колодязем за № 6 вартістю 2180 грн.; утилізаційні матеріали від самовільно побудованих споруд (курника, металевої бесідки, металевої пересувної будки) вартістю 1923 грн. Також позивач просить виділити йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку житлового будинку площею 2212 кв.м. відповідно графіку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року. Крім того, він просить залишити в спільній власності наступну частину житлового будинку з господарськими будівлями й надвірними спорудами за адресою: м. Кілія, вул. Маяк, 295, а саме: фасадні ворота з калиткою за № 1 вартістю 2806 грн.; огорожа за № 2 та № 3 загальною вартістю 4042 грн., частина мощення й відмостки за № 5 площею 72 кв.м. вартістю 7344 грн. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); земельну ділянку житлового будинку площею 72 кв.м. (замощену частину загального двору) відповідно графіку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 1981 році він зареєстрував шлюб з відповідачем й прожив з нею разом до 2000 року. В 1988 році подружжя розпочали будівництво будинку за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295, котре закінчили у 1990 році. Вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, так як вони будували його на спільні кошти та разом працювали над його будівництвом. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. Позивач та відповідач між собою домовилися щодо порядку розподілу спільного сумісного майна, зазначену домовленість було оформлено актом депутата, однак нотаріально не посвідчено. Однак, не зважаючи на домовленість ОСОБА_2 так і не виконала взяті на себе зобовязання з оплати половини вартості будинку.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності не надала.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

27.04.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 56.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 259, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, технічна характеристика вказаного будинку складається з: житловий будинок літ. А, загальною площею 167,1 кв.м., який складається з № 1 коридор, № 2 житлова кімната, № 3 житлова кімната, № 4 житлова кімната, № 5 житлова кімната, № 6 лазня, № 7 коридор, № 8 коридор, № 9 кухня, № 10 кладова, № 11 гараж, № 12 кладова, № 13 прибудова; сіни літ. а; підвал літ. а1; навіс літ. а11; сарай літ. Б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, № 1 ворота, № 2,3 огорожа, № 4 водопровідна мережа, № 5 замощення, № 6 колодязь.

Оскільки судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 259, зведений сторонами в період зареєстрованого шлюбу, то суд визнає даний будинок спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають на нього рівне право при його розподілі.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

У відповідності до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 07.06.2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна колишнього подружжя була призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлено наступні питання: яка дійсна вартість домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295; чи можливо з технічної точки зору поділити зазначений будинок в натурі з конкретним виділом ? частини кожній зі сторін; які можливі варіанти розподілу земельної ділянки, що прилягає до спірного домоволодіння з виділом ? частини кожному.

29.06.2016 року експертом-оцінювачем ПП «Експертного центру «Авант» ОСОБА_3 на виконання ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 07.06.2012 року було складено висновок про проведення судової будівельно-технічної експертизи спірного житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295.

На підставі вищевказаної експертної оцінки, а також враховуючи досліджені в судовому засідання письмові докази та наведені норми цивільного законодавства суд вважає за необхідне розділити будинок в натурі між сторонами виходячи з рівності їх часток відповідно до висновку про проведення судової будівельно-технічної експертизи спірного житлового будинку від 29.06.2012 року, а також графіків № 1 та № 2, які додані до висновку.

Таким чином суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295 з виділенням йому у приватну власність наступних приміщень: з житлового будинку за літ. А: № 1-1 коридор площею 15,8 кв.м., № 1-2 житлова кімната площею 10.9 кв.м., № 1-3 житлова кімната площею 20,0 кв.м., № 1-4 житлова кімната площею 13,6 кв.м., № 1-6 лазня площею 5,9 кв.м., № 1-7 коридор площею 4,2 кв.м., № 1-13 прибудова - літ а* площею 10,2 кв.м.; частина навісу літ. а11площею 4,0 кв.м.; сарай літ. В; частина мощення й відмостки за № 5 площею 42 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); водопровідна мережа за № 4 з колодязем за № 6; утилізаційні матеріали від самовільно побудованих споруд (курника, металевої бесідки, металевої пересувної будки) вартістю 1923 грн., залишивши за позивачем право установки окремого лічильника.

Також, суд вважає за можливе визнати за відповідачем право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295 з виділенням їй у приватну власність наступних приміщень: з житлового будинку за літ. А: № 1-5 житлова кімната площею 12,9 кв.м., № 1-8 коридор площею 9,5 кв.м., № 1-9 кухня площею 14,0 кв.м., № 1-10 кладова площею 13,1 кв.м., № 1-11 гараж площею 26,8 кв.м., № 1-12 кладова (літ. а прибудова) площею 10,2 кв.м.; підвал літ. а1 площею 24,4 кв.м.; більша частина навісу літ. а11площею 28,9 кв.м.; сарай літ. Б; вбиральня літ. Г; частина мощення й відмостки за № 5 площею 48 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); залишивши за відповідачем право врізки в існуючий водопровід,з установкою окремого лічильника, а також право обслуговування стіни і даху в районі вікон приміщень № 1-5 та № 1-9.

Суд вважає за можливе залишити в спільній власності наступну частину житлового будинку з господарськими будівлями й надвірними спорудами за адресою: м. Кілія, вул. Маяк, 295, а саме: фасадні ворота з калиткою за № 1; огорожа за № 2 та № 3, частина мощення й відмостки за № 5 площею 72 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року).

Вирішуючи спір в частині розподілу земельної ділянки суд керується наступним.

Спірні правовідносини регулюються ст. 88 ЗК України, згідно якої володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у спільній частковій власності або спільному користуванні, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у випадку недосягнення згоди у судовому порядку.

У відповідності до положень ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруд.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їх часток у праві власності на будинок.

З наведених підстав суд вважає за необхідне розділити ділянку згідно запропонованого експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи варіанту розділу, виділивши в користування кожній із сторін частину земельної ділянки будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295 площею 2212 кв.м. в межах згідно графіку № 1 запропонованого варіанту розділу, а також залишити в спільній власності земельну ділянку житлового будинку площею 72 кв.м. (замощену частину загального двору) відповідно графіку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року.

На підставі ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 317, 319, 356, 367 ЦК України, ст.ст. 88, 159 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги про розподіл спільного нажитого нерухомого майна колишнього подружжя та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295 з виділенням йому у приватну власність наступних приміщень: з житлового будинку за літ. А: № 1-1 коридор площею 15,8 кв.м., № 1-2 житлова кімната площею 10.9 кв.м., № 1-3 житлова кімната площею 20,0 кв.м., № 1-4 житлова кімната площею 13,6 кв.м., № 1-6 лазня площею 5,9 кв.м., № 1-7 коридор площею 4,2 кв.м., № 1-13 прибудова (літ а*) площею 10,2 кв.м.; менша частина навісу літ. а11площею 4,0 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); сарай літ. В; частина мощення й відмостки за № 5 площею 42 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); водопровідна мережа за № 4 з колодязем за № 6; утилізаційні матеріали від самовільно побудованих споруд (курника, металевої бесідки, металевої пересувної будки) вартістю 1923 грн., залишивши за позивачем право установки окремого лічильника.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295, з виділенням їй у приватну власність наступних приміщень: з житлового будинку за літ. А: № 1-5 житлова кімната площею 12,9 кв.м., № 1-8 коридор площею 9,5 кв.м., № 1-9 кухня площею 14,0 кв.м., № 1-10 кладова площею 13,1 кв.м., № 1-11 гараж площею 26,8 кв.м., № 1-12 кладова (літ. а прибудова) площею 10,2 кв.м.; підвал літ. а1 площею 24,4 кв.м.; більша частина навісу літ. а11площею 28,9 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); сарай літ. Б; вбиральня літ. Г; частина мощення й відмостки за № 5 площею 48 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року); залишивши за позивачем право врізки в існуючий водопровід,з установкою окремого лічильника, а також право обслуговування стіни і даху в районі вікон приміщень № 1-5 та № 1-9.

Зобов'язати ОСОБА_2 провести переобладнання в будинку, передбачені висновкомпро проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 рокужитлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295, а саме:

-закласти дверний отвір між коридорами будинку: приміщеннями № 1-1 й № 1-8 (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року);

-закласти дверний отвір між коридорами будинку: приміщеннями № 1-7 й № 1-8 (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року);

-прорубування дверного отвору між приміщеннями № 1-6 й № 1-13 з встановленням дверної коробки з отвору між приміщеннями № 1-7 й № 1-8;

-перенесення частини огорожі за № 3 (відповідно графіку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року) для розділу входу в частину будинку, відведену ОСОБА_2, й входу в приміщення № 1-13, що відведено ОСОБА_1

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295, виділивши йому у власність 2212 кв.м. вказаної земельної ділянки в межах запропонованого варіанту розділу відповідно до графіку № 1 судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 295, виділивши їй у власність 2212 кв.м. вказаної земельної ділянки в межах запропонованого варіанту розділу відповідно до графіку № 1 судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року.

Залишити в спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступну частину житлового будинку з господарськими будівлями й надвірними спорудами за адресою: м. Кілія, вул. Маяк, 295, а саме: фасадні ворота з калиткою за № 1; огорожа за № 2 та № 3, частина мощення й відмостки за № 5 площею 72 кв.м. (відповідно графіку № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року), а також земельну ділянку житлового будинку площею 72 кв.м. (замощену частину загального двору) відповідно графіку № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29.06.2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4