Номер провадження 2/201/2800/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1О.) про стягнення заборгованості, який у відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України було розподілено для розгляду судді Ходаківському М.П.

В обґрунтування своїх вимог представник позивач посилався на те, що 02 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2362286 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого банк відкрив відповідачу рахунок у гривні № 3453 з тарифним планом «Зарплатний» та на який зобовязався приймати і зараховувати грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечувати проведення розрахунків за операціями в межах витратного ліміту, а відповідач зобовязався здійснювати оплату послуг за проведення операцій за рахунком у розмірі, визначеному тарифами банку. Строк дії договору сторонами погоджено від дня його підписання до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань, встановлених договором, правилами, тарифами.

За умовами додаткового договору № 1 від 20 липня 2015 року до вказаного договору № 2362286 від 02 липня 2015 року банком було встановлено кредит у сумі 1 000,00 грн., строк дії якого відповідає строку дії відповідної платіжної картки, виданої відповідачу та при випуску нової картки строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом визначена у розмірі 28,00 % річних за користування кредитними коштами, а за виникнення несанкціонованого овердрафту за рахунком процентна ставки встановлена у розмірі 40,00 % річних від суми несанкціонованого кредиту.

Попри взяті на себе зобовязання відповідач не виконував умови договору із повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, у звязку із чим станом на 27 березня 2017 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 1 797,95 грн.

У звязку із зазначеним позивач просив стягнути на користь банку з відповідача зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також витрати зі сплати судового збору.

Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою його місця реєстрації, причини неявки не повідомив.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування та судів, вказав на те, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, про що в матеріалах справи наявні письмові докази (а.с. 39, 50) судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ст. 224 ЦПК України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 02 липня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2362286 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого банк відкрив відповідачу рахунок у гривні № 3453 з тарифним планом «Зарплатний» та на який зобовязався приймати і зараховувати грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечувати проведення розрахунків за операціями в межах витратного ліміту, а відповідач зобовязався здійснювати оплату послуг за проведення операцій за рахунком у розмірі, визначеному тарифами банку. Строк дії договору сторонами погоджено від дня його підписання до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань, встановлених договором, правилами, тарифами (а.с. 10-11, 12-13).

Між цими ж сторонами 20 липня 2015 року було укладено додатковий договір № 1 до вказаного договору № 2362286 від 02 липня 2015 року, за яким банком було встановлено кредит у сумі 1 000,00 грн., строк дії якого відповідає строку дії відповідної платіжної картки, виданої відповідачу та при випуску нової картки строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом визначена у розмірі 28,00 % річних за користування кредитними коштами, а за виникнення несанкціонованого овердрафту за рахунком процентна ставки встановлена у розмірі 40,00 % річних від суми несанкціонованого кредиту (а.с. 14-17).

Попри взяті на себе зобовязання відповідачем не виконуються умови укладених мі сторонами договорів стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку із чим за розрахунком позивача станом на 02 липня 2015 року заборгованість відповідача за становить 1 797,95 грн., яка складається з:

- простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 995,89 грн.;

- строкової заборгованості за процентами за користуванням кредитом у розмірі 21,39 грн.;

- простроченої заборгованості за процентами за користуванням кредитом у розмірі 433,94 грн.;

- пені у розмірі 336,73 грн.;

- комісії за розрахунково-касове обслуговування (простроченої) у розмірі 10,00 грн. (а.с. 20).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України договір укладений сторонами, містить умови, які повинні виконуватися.

Пунктом 4.4 додаткового договору № 1 від 20 липня 2015 року до договору № 2362286 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 02 липня 2015 року визначено, що у разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити даний позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 2362286 про відкриття та обслуговування рахунку від 02 липня 2015 року та додатковим договором № 1 до нього від 20 липня 2015 року до у сумі 1 797,95 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 49000, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) заборгованість за договором № 2362286 про відкриття та обслуговування рахунку від 02 липня 2015 року та додатковим договором № 1 до нього від 20 липня 2015 року у сумі 1 797 (одна тисяча сімсот девяносто сім) грн. 95 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 995,89 грн.; строкова заборгованість за процентами за користуванням кредитом 21,39 грн.; прострочена заборгованість за процентами за користуванням кредитом 433,94 грн.; пеня 336,73 грн.; комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) 10,00 грн..

Стягнути із ОСОБА_1 (01 жовтня 16981 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 49000, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27) сплачений судовий збір у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.П. Ходаківський