Справа № 720/2217/16-ц
Провадження № 2-о/720/1/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Єфтемій М.І.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, що мають юридичне значення, посилаючись на те, що він проживав разом з своєю бабусею ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 по час смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2, залишаючись бути зареєстрованим по іншій адресі в м. Чернівці. Крім того, при житті 12 липня 1999 року ОСОБА_3 склала на його користь заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Однак, при складанні зазначеного заповіту секретарем сільської ради була допущена помилка в написанні прізвища померлої, а саме замість «ОСОБА_3» прізвище спадкодавця записано «ОСОБА_3». Визнання вказаних юридичних фактів необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву і просив задовольнити позовні вимоги.

Представник заінтересованої особи Рідківської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, надавши клопотання, в якій заяву визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

Суд, вислухавши представника заявника та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що згідно із частиною першою статті 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Тобто, головною ознакою місця проживання є те, що це місце є саме житло.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як вбачається з копії паспорта заявника ОСОБА_2 його місце реєстрації по АДРЕСА_2.

Однак, відповідно до довідки Рідківської сільської ради Новоселицького району № 506 від 26 грудня 2016 року ОСОБА_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1.

Отже, для реалізації прав та свобод особи, реєстрація її місця проживання чи місця перебування наперед встановленого значення не має, а тому суд приходить до висновку, що дана справа підсудна Новоселицькому районному суду, так як заявник проживає на адміністративній території району.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. На час її смерті в господарстві по АДРЕСА_1 постійно проживав заявник ОСОБА_2, який доглядав за нею, залишаючись бути зареєстрованим в іншому місці, що підтверджується довідкою Рідківської сільської ради Новоселицького району № 506 від 206 грудня 2016 року, актом підтвердження свідків від 12 жовтня 2016 року та іншими зібраними по справі матеріалами справи.

Крім того, 12 липня 1999 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла заявнику все своє майно. Однак, під час складання заповіту секретарем Рідківської сільської ради Новоселицького району була допущена помилка в написанні прізвища спадкодавця, а саме записано «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3».

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Оцінюючи у сукупності дослідженні докази, суд вважає доведеним факт проживання заявника за однією адресою разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час смерті останньої.

Оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Крім цього, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад заповіту. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зі змісту ст. 1254 ЦК України та Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2006 року № 940 вбачається, що зміни та виправлення в заповіті вносяться за згодою заповідача.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 померла та в інший спосіб, крім, як шляхом встановлення певного юридичного факту, заявник позбавлений можливості захистити своє цивільне право, суд вважає його заяву обґрунтованою, у зв'язку із чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами.

На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із своєю ОСОБА_3 на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою по АДРЕСА_1.

Встановити юридичний факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заповіту, складеного 12 липня 1999 року на користь ОСОБА_2 та посвідченого секретарем Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрований в реєстрі під № 187, в якому ім'я спадкодавця помилково вказано ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: