Справа № 211/2613/16-ц
Провадження № 2/211/167/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Зоріній С.М., Мариненко Е.П.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки

та піклування ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті Ради до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні баби з онукою, встановлення способу участі баби у спілкуванні та вихованні онуки,

в с т а н о в и в:

позивач звернувлася до суду 15 червня 2016 рок з позовом, вказавши, що відповідачка ОСОБА_3 з 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з її сином ОСОБА_5 З часу реєстрації шлюбу їх родина мешкала спільної з нею, позивачкою, в належному їй будинку по вулиці Паровозній, 32-а в м. Кривому Розі.

15 липня 2011 року народилася її онука ОСОБА_6, а 13 липня 2012 року її син ОСОБА_5 помер.

Після смерті сина невістка ОСОБА_3 разом з онукою залишилися мешкати спільно з нею, вона допомагала невістці у вихованні ОСОБА_6, приділяла онуці багато часу, саме завдяки дівчинці вона змогла пережити втрату сина та наповнити своє життя смістом, у них склалися надзвичайно теплі стосунки.

З часом ОСОБА_3 створила іншу сім'ю після чого припинила жити разом з нею та забрала ОСОБА_6, після чого практично відразу почала чинити перешкоди їй у спілкуванні з онукою. Її вмовляння та прохання дієвого результату не дали, оскільки чоловік відповідачки заперечував проти будь-яких побачень з онукою, мовляв вона негативно впливає на неї, водить дитину до православної церкви, проти чого він категорично заперечує. Вона намагалась переконати відповідачку та її чоловіка, що буде прислухатись до їх побажань та рекомендацій, тільки щоб дали змогу бачитись з онукою та мати можливість інколи повести онуку до парку, в цирк та інші місця дитячих розваг, однак переконати відповідачку не змогла.

Позивачка має у приватній власності будинок, де дитина була зареєстрована та мешкала до 25.04.2016 р., позитивно характеризується за місцем проживання, тому просить суд усунути їй перешкоди у спілкуванні та вихованні з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити спосіб її участі у вихованні онуки, надавши дозвіл на побачення з онукою кожної суботи в період часу з 12-00 год. до 17-00 год. за місцем її проживання без участі відповідачки (а.с. 2-3).

01 серпня 2016 року позивачка заявлені вимоги уточнила, просить суд зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди їй у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити способи її участі у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки встановивши наступний графік їх побачень: кожної другої та четвертої суботи місяця з 10-00 години до 19-00 години за місцем проживання бабусі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Паровозна, 32а або за місцем розташування місць для культурно-розважального відпочинку для дітей відповідного віку в місті ОСОБА_7 з обовязковим повідомленням матері ОСОБА_3 про час та місце перебування на культурно-розважальних заходах без присутності матері ОСОБА_3; особисті зустрічі в святкові дні протягом 3-х годин, а уразі якщо в святкові дні матір ОСОБА_3 працює, онука проводить особисту зустріч з бабусею з 10-00 по 17-00; необмежене спілкування з онукою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, способами, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та онукою; надання бабусі можливості брати на побачення з онукою належні їй іграшки, речі відповідно до віку дитини; надання бабусі можливості перенесення дати зустрічі з онукою та періоду проведення з нею спільного відпочинку у звязку з хворобою дитини, яка перешкоджає безпосередньому спілкуванню з нею, на час видужання з наданням можливості використовувати увесь час спілкування з онукою, яким бабуся не змогла скористатися через її хворобу після її видужання за умови погодження часу з ОСОБА_3 (а.с. 44-47).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 наполягали на задоволенні вимог з підстав, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що онука жила з нею з самого народження, однак наразі ОСОБА_3 не дає їй спілкуватися з нею. Вона приїхала до них додому, однак ні відповідачка, ні її співмешканець не дозволили спілкування з онукою, навіть в телефонному режимі не дають дозволу. Чому вона не знає. Вони лише один раз дозволили їм побачитися з онукою, а так всіляко перешкоджають їх спілкуванню з онукою. Вона просить дозволу на побачення в суботу, оскільки це вихідний день та виходячи з їх інтересів. Також просить дозволи на побачення з онукою без присутності матері, оскільки вона буде їх зривати.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала з підстав, викладених в письмових поясненнях та запереченнях (а.с. 29-31, 60-62). Суду доповнила, що позивачка приймає ліки, тому знаходиться у збудженому роздратованому стані, що виражається в спалахах агресії з її сторони, їй неодноразово було погано. До того ж вона не проти спілкуванню позивачки з ОСОБА_6, вони з донькою неодноразово намагалися відвідати позивачку, телефонували їй, ніхто перешкод у спілкуванні з онукою позивачці не чинить, побачення у них були. Також зазначила, що зустрічі позивачки з її донькою повинні проходити при обовязковій участі її як матері, оскільки саме вона несе відповідальність за моральний та духовний розвиток її доньки. У них теж є права на дитину та певні плани як то відвідування спортивних секцій тощо. Тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_4 вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, не заперечує проти зустрічей бабусі з онукою по суботам, але в інший час зустрічі повинні узгоджуватися з матірю.

Вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5 копії свідоцтв про народження).

13 липня 2012 року батько дитини та син позивачки ОСОБА_5 помер (а.с. 6 копія свідоцтва про смерть).

02 вересня 2016 року ОСОБА_3 уклала шлюб та змінила прізвище на Кіпень (а.с. 90 - копія свідоцтва про шлюб).

Згідно зі статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимогами статті 18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків.

Суд вважає, що позбавлення позивачки права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки може позбавити останню родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку позивачки.

Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи, тому позовні вимоги в частині усунення перешкоди позивачці у вихованні та спілкуванні з онукою підлягають задоволенню.

Відповідно до висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 08.11.2016 р. № 8/22-1112, в інтересах дитини та керуючись статтею 257 Сімейного кодексу України виконкому вважає за доцільне встановити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою онукою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1: періодичність зустрічей друга та четверта субота місяця; тривалість зустрічей з 10-00 до 19-00; місце зустрічей без обмежень. В святкові дні ОСОБА_1 проводить з малолітньою онукою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 три години за попереднім погодженням з матірю дитини, ОСОБА_3 (а.с. 91-92 висновок).

Згідно акту обстеження умов проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2016 р., який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с. 11-16 копія витягів, договору, рішення суду), умови проживання задовільні, для малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 виділено окрему кімнату, яка облаштована місцем для відпочинку та занять, в наявності дитячі ігри та іграшки (а.с. 81 акт).

При прийнятті рішення суд враховує, що бабуся раніше регулярно спілкувалася з онукою, займалася її вихованням і позбавлення її права на спілкування з онукою також позбавляє й онуку на спілкування з нею, що не є позитивним фактором та впливає на емоційний стан дитини.

З огляду на викладене вище, з урахуванням всіх обставин справи, висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради як органу опіки та піклування, а також враховуючи вік дитини та її інтереси, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за можливе визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_6 встановивши періодичність її побачень з онукою два рази на місяць, тобто кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 години до 17.00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 за виключенням часу, необхідного для відвідування дитиною заходів тренувального та оздоровчого характеру, що буде відповідати також інтересам матері дитини та не позбавлятиме останню права на проведення вихідних днів з донькою.

Керуючись ст.ст. 257,263 СК України, ст.ст. 10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, з онукою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_6, встановивши періодичність її побачень з онукою два рази на місяць, тобто кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 години до 17.00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 за виключенням часу, необхідного для відвідування дитиною заходів тренувального та оздоровчого характеру.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_9