Справа № 645/5248/16-ц
Провадження № 2/645/456/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання - Дикань Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 397 033 грн. 49 коп. та судовий збір в сумі 3 971 грн. 00 коп.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08 листопада 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого 08.11.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 гроші у розмірі 15 550 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 28 жовтня 2016 року еквівалентно 397 033 грн. 49 коп., на строк до 31.12.2013 року. Зазначене підтверджується розпискою, яка була написана в присутності двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 Проте до теперішнього часу борг відповідачем не повернутий, неодноразові прохання позивача повернути борг не дали жодних результатів, що змусило її звернутися до суду із вказаним позовом.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
08 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 бувукладений договір позики, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику позику у сумі 15 550 дол. США.
На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником, тобто відповідачем, була написана розписка, відповідно до якої відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 15 550 дол. США та зобов'язався повернути зазначену суму грошових коштів до 31 грудня 2013 року.
ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором виконала та надала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 15 550 дол. США.
Однак, відповідач не виконав зобов'язання, передбачені договором, у встановлений строк, та суму позики не повернув.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
З наданої позивачем розписки вбачається, що 08.11.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 15 550 дол. США та зобов'язався повернути всю суму боргу до 31.12.2013 року.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ОСОБА_2 на виклики суду в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження виконання вищезазначеного боргового зобов'язання перед позивачем суду не надав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позикизадовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 08 листопада 2013 року в розмірі 397033 (триста дев'яносто сім тисяч тридцять три) грн. 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3970 (три тисячі дев'ятсот сімдесят) грн. 33 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.С. Шевченко