Провадження № 2/761/3037/2017
У Х В А Л А

03 січня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним правочином,

в с т а н о в и в:

30.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним правочином.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час подання позовної заяви, розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 грн. 20 коп.

Водночас згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання удаваним правочином договору позики та написаних у зв'язку з ним розписку ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 від 1802.2015 року на суму 110 000 доларів США, а також розписку ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 від 18.02.2015 року на суму 72 000 доларів США; про визнання відносин сторін такими, що регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили - інвестиційного договору, укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв'язку з їх участю в управлінні господарським товариством за законодавством Німеччини - «Сarp Spot TS Germany Gmbh».

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру, тобто по 551 грн. 20 коп. за кожну. Таким чином, загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви мала становити 1 102 грн. 40 коп. (551,20*2 = 1102,4).

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 640 грн. 00 коп.

Отже, позивачу слід надати до суду документ, який би підтверджував доплату судового збору у розмірі 462 грн. 40 коп. (1102,40-640,00=462,40).

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним правочином - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: