У х в а л а

іменем україни

20 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 1977 року по 13 січня 1994 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8

На підставі виданого йому ордера, він та його сім'я у складі чотирьох осіб проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що навесні 2000 року відповідач добровільно виїхала з указаної вище квартири та з цього часу не сплачує комунальні послуги, не цікавиться квартирою, просив визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2005 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_8 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду с. Києва від 15 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_4 просять скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач добровільно вибула на інше постійне місце проживання, тоді як наведене є його процесуальним обов'язком (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

При цьому апеляційним судом правильно зазначено, що між сторонами виникали конфлікти, позивач чинить перешкоди ОСОБА_8 у користуванні спірною квартирою, у зв'язку з чим остання зверталася до правоохоронних органів, а отже відсутні підстави вважати, що відповідач добровільно виїхала з указаної квартири.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

О.В. Умнова