ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1223/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

Обставини справи:

23.12.2016 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати розірвання шлюбу, тобто з 15.04.2016. Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу у них народилася донька, яка проживає разом з нею. Утримання та виховання потребують значних матеріальних витрат, які вона не в змозі самостійно здійснювати. Відповідач відповідної допомоги не надає.

Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що працює в ТОВ "Метинвест-СМЦ". Позов визнав про стягнення аліментів визнав, однак зазначив, що не заперечує щодо стягнення аліментів з моменту предявлення позову до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню.

Судом беззаперечно встановлено, що Відповідачем визнано факт того, що він є батьком ОСОБА_3, та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі визначеного позивачкою, а тому дані факти доказуванню не підлягають, відповідно до ст. 61 ЦПК України.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України).

Виходячи з положень статей 180, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 182, ст. 183 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення аліментів з дати розірвання шлюбу та визначення мінімального розміру аліментів в 1/3 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить закону, а тому в даній частині позов підлягає задоволенню частково.

Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання Відповідачем позовних вимог щодо стягнення аліментів у визначеному розмірі, суд вважає за необхідне прийняти рішення про стягнення з останнього аліментів на утримання дитини, в розмірі ? частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дитини, на користь Позивачки від дня пред'явлення позову.

Судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2), починаючи з 23 грудня 2016 року.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) судовий збір по справі в розмірі 551 (пятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4