Справа № 263/2913/17
Провадження № 2/263/1061/2017
У Х В А Л А

03 березня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Чара», Приватного підприємства «Арап», третя особа Державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про заміну грошового зобовязання шляхом передання у власність нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до Приватного підприємства «Чара», Приватного підприємства «Арап», третя особа Державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про заміну грошового зобовязання шляхом передання у власність нерухомого майна.

Разом із позовною заявою позивачем до суду подано клопотання про розстрочення сплати судового збору до винесення остаточного рішення по справі. В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначила, що згідно рішення суду на її користь з відповідача ПП «Чара» стягнуто суму заборгованості у розмірі 1 452 833 грн., згідно договору позики від 1999 року. У звязку із не виконанням відповідачем своїх зобовязань, позивач була змушена звернутись до суду із позовною заявою про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Ухвалою суду першої інстанції їй було відстрочено сплату судового збору, з урахуванням матеріального становища позивача. Також зазначила, що не має можливості сплатити судовий збір, оскільки не працює, є боржником за кредитними зобовязаннями, єдиним джерелом доходу її сімї є пенсія її чоловіка. На підставі зазначеного, з урахуванням майнового стану, просила відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі.

Ознайомившись з даною позовною заявою та клопотанням про звільнення від сплати судового збору, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає та позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У той же час за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Посилання позивача на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20.07.2015 року, якою їй було відстрочено сплату судового збору за її позовом до ПП «Чара» про стягнення грошових коштів, є недоцільним, оскільки оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорюванні, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних правовідносин, не має преюдиційного значення.

Крім цього, позивач, на підтвердження свого майнового стану, надала до суду копію своєї трудової книжки та копію трудової книжки та пенсійного посвідчення її чоловіка. Однак зазначені документи не підтверджують майновий стан сторони, оскільки особа має можливість отримання доходу з інших джерел. Так, підтверджуючими майновий стан документами можуть слугувати наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка про заборгованість із заробітної плати, довідка про нарахування субсидії або іншої державної допомоги, як незаможнім верствам населення.

На підставі викладеного, суддя відмовляє у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.4 вказаного Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір в розмірі, що складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно до ч.2 ст.80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позові необхідно вказати реальну ціну позову на час його подачі, виходячи з ринкової вартості нерухомого майна, на яке позивачі просять визнати право власності, з наданням документів, які її підтверджують (висновок експерта чи спеціаліста) та сплатити відповідний розмір судових витрат.

Однак, в позовній заяві не зазначено ціну позову, та вартість майна, на яке позивач просить визнати право власності, у звязку із чим, позивачу необхідно зазначити суму позову та надати документи про дійсну ринкову вартість спірного майна на день звернення до суду. Разом з цим, суд попередньо визначає розмір судового збору, якій підлягає до сплати, у сумі 8 000 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Крім цього, згідно пп. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з цим, позивачем не зазначено доказів в обґрунтування обставин про наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу цього нерухомого майна.

Згідно ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

З урахуванням викладених підстав, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних порушень, а саме позивачу необхідно: зазначити ціну позову, виходячи з дійсної ринкової вартості спірного майна на час звернення до суду із позовною заявою, з наданням підтверджуючих документів та сплати судового збору у відповідному розмірі, або сплатити судовий збір попередньо визначений судом у розмірі 8 000 грн., та зазначити докази на підтвердження обставин наявності спору між позивачем та відповідачем з приводу спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 80, 82, 119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Чара», Приватного підприємства «Арап», третя особа Державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про заміну грошового зобовязання шляхом передання у власність нерухомого майна, залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Киян