Провадження 2/127/27/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2017 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Константинові А.К.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -
05.12.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини і мотивувала позов тим, що з 27.10.2013 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем і разом проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 27.04.2014 року народилась донька ОСОБА_3. Після припинення подружніх відносин, з січня 2016 року відповідач переїхав проживати до своєї матері за адресою: м.Вінниця, вул. Стрілецька, 85/70, з того часу дитина постійно проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Вихованням дитини займається вона та допомагають її батьки. У дитини є все необхідне, належні умови для проживання та виховання. Вона любить дитину, слідкує за станом здоровя дитини, її розвитком, піклується про доньку, між ними існує психологічний контакт, привязаність один до одного. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не має постійної роботи та заробітку, схильний до депресивних станів, емоційно не врівноважений. Його поведінка до членів сімї характеризується байдужістю та грубістю, що може негативно позначитись на вихованні дитини. Оскільки найбільш сприятливі умови для проживання, виховання та забезпечення дитини створила саме вона, просила суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, 2014 р.н, з матірю - ОСОБА_1, за адресою: м. Вінниця, вул. Бортняка, 8/99. Одночасно зазначила, що не буде перешкоджати побаченням батька із донькою та їх спілкуванню.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала за обставин, викладених в ньому, суду пояснила, що відповідач надав письмову згоду до органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, а отже не заперечує щоб донька проживала саме з нею. Просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно рекомендованою кореспонденцією. Позов не оспорив.
В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_4 не зявилась, суду надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, підтримала позицію служби у справах дітей щодо визначення місця проживання дитини з матірю.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та представника третьої особи та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 27.10.2013 року (а.с.3). Зі слів позивачки на час розгляду справи шлюб розірваний Вінницьким міським судом Вінницької області, рішення законної сили не набрало.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).
Згідно довідки, наданої ТОВ «ЖЕО» №7814 від 14.12.2016р, ОСОБА_3 зареєстрована разом зі своєю матірю ОСОБА_1 за адресою: м. Вінниця, вул. Гоголя,1/18 (а.с.11).
З січня 2016 року сторони не проживають разом і не підтримують шлюбних стосунків. Дитина постійно проживає з матірю за адресою м.Вінниця, вул. Бортняка, 8/99, батько ОСОБА_2 проживає окремо.
Згідно листа начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_5 від 13.02.2017 року № 31-00-0/11-6058, з батьком ОСОБА_2 була проведена співбесіда, в результаті якої було встановлено, що батько не заперечує щодо визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 з матірю.
Як вбачається з копії письмової заяви від 06.02.2017 року, доданої до листа служби у справах дітей, ОСОБА_2 після подачі позову до суду власноручно зазначив, що про позов його колишньої дружини ОСОБА_1 до нього про визначення місця проживання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 знає, проти визначення її місця проживання з матірю ОСОБА_1 не заперечує (а.с.35).
В зв`яку з цим служба у справах дітей вважає за доцільне при вирішенні позову та відсутності спору між батьками, застосувати норми ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України (а.с.34).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом (ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України).
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Враховуючи вищенаведені обставини, вимоги Закону, вік дитини і пояснення батьків, суд прийшов до твердого переконання, що місцем проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, слід визначити постійне місце проживання її матері ОСОБА_1
Проте суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що обоє батьків зобов`язані приймати участь в утриманні і вихованні дитини, намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку своєї доньки.
При ухваленні даного рішення суд також враховує вимоги п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. про те, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.
Керуючись принципами, визначеними в Декларації прав дитини (20.11.1959 р.) і наведеними в рішенні суду, ст.ст. 19, 160, ч. 1 ст. 161 СК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Визначити місцем проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійне місце проживання її матері ОСОБА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: