Справа № 305/1945/14-ц
Провадження по справі 2/305/120/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприєства "Великобичківське лісомисливське господарство", треті особи без самостійних вимог: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від тимчасової втрати працездатності у Рахівському районі, Закарпатської області, КП "Тячівська районна поліклініка" про визнання протиправним та скасування наказу про звльнення із займаної посади та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

З даним позовом ОСОБА_1, звернувся в суд 19.09.2014 року.

Ухвалою суду від 15.10.2014 року справу було призначено до судового розгляду на 29.10.2014 року.

В той же час, залучено до участі у справі третіх осіб.

29.10.2014 року - ухвалою суду було зупинено провадження у даній справі - до вирішення іншої справи № 305/3791/14-ц.

13.12.2015 року справу № 305/1945/14-ц провадження № 2/305/34/15 - було передано до розгляду судді Ємчук В.Е.

11.02.2015 року - ухвалою суду відновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 29.02.2016 року.

В день розгляду справи в суд не з'явився позивач. Повторно в день розгляду справи 31.03.2016 року позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив суд ( а.с. 157).

13.04.2016 року - позивач втретє не з'явився в суд надавши заяву про перенесення справи розглядом (а.с. 165).

28.04.2016 року - позивач вчетверте в суд не з'явився безпідставно (а.с. 180). При цьому суд константує, що всі рази позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчать судові розписки.

31.05.2016 року - ні позивач та його представник в суд не з'явилися (а.с. 183).

01.06.2016 року, 07.06.2016 року, 16.06.2016 року та 08 07.2016 року - позивач та його представник в суд не з'явилися, а тому 08.07.2016 року, суд ухвалою залишив позовну заяву без розгляду.

16.08.2016 року ухвалою апеляційного суду Закарпатської області, ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області - скасовано.

19.09.2016 року - після скасування ухвали суду, позивач та його представник в суд не з'явилися - позивач відмовився від отримання повістки. (а.с. 247).

04.10.2016 року, 20.10.2016 року, 27.10.2016 року, 04.11.2016 року, 18.11.2016 року, 25.11.2016 року, 09.12.2016 року, 16.12.2016 року та 19.01.2017 року - позивач та його процесуальний представник - ОСОБА_2, який діяв на підставі доручення строк дії якого закінчився 31.12.2016 року, в суд не з'являлися жодного разу. Будучи належним чином повідомленими, позивач та його представник, жодного разу в судові засідання не з'являлися, систематично відмовляючись від отримання судових повісток, що стверджено відміткою листоноші.

Представник позивача ОСОБА_2 надавав періодично напередодні судових засідань довідки про свою хворобу - травму ноги та загострення подагри, що разом з тим не перешкоджали його явці в судові засідання.

16.12.2016 року ОСОБА_2 надав суду довідку про його хворобу з тих підстав, що він з 05.12.2016 року по 15.12.2016 року хворіє. Однак справа, розглядалася, 16.12.2016 року, тобто після спливу дії строку хвороби вказаної у довідці. Позивач вкотре в суд не з'явився.

Таким чином зловживаючи своїми процесуальними правами, позивач та його представник в судові засідання не з'являлися сумарно 19 разів.

Натомість представник відповідача приймав участь у розгляді справи у більшості випадків.

19 січня 2017 року представник позивача ОСОБА_2, надав до канцелярії Рахівського районного суду заяву про відкладення вкотре справи розглядом з підстав його хвороби, не надавши суду доказів його процесуального представництва, поскільки наявне у справі доручення видане ОСОБА_1 на його особу - ОСОБА_2 було дійсне до 31.12.2016 року.

Отже після спливу строку доручення представник - ОСОБА_2 не вправі представляти інтереси позивача, в тому числі і в судових органах.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 особисто звертався в канцелярію Рахівського районного суду з заявами про відкладення справи розглядом, отже він взмозі був з'являтися і в судові засідання.

Таким чином, усвідомлюючи, що саме суд (суддя) несе особисту відповідальність за розгляд справ у встановлений законом строк, не допускаючи фактів волокіти та з метою неухильного дотримання процесуальних строків, суд фактично позбавлений можливості розглядати вказану справу з підстав втрати позивачем та його представником інтересів по справі демонструючи тим самим неповагу до суду, та своє небажання з'являтися в суд.

ч. 3 ст. 169 ЦПК України направлена на дотримання розумних строків розгляду справи, тому сторони зобов'язані всебічно сприяти цьому. Одночасно ч. 1 ст. 157 ЦПК України визначено розумні строки розгляду справи, але не більше 2 місяці з дня відкриття провадження у справі (загальний порядок) розписки про які містяться у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 19.09.2014 року надісланої позивачу, суддя чітко роз'яснила позивачу вимоги ст. 131, ч. 2 ст. 137 та ст. 169 ЦПК України. Незважаючи на це, позивач в судові засідання не з'являвся.

На виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 16.08.2016 року суд виходячи із вимог п.п. 1.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних і кримінальних справ про адміністративні правопорушення", відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Рахівський районний суд Закарпатської області систематично призначав дану справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх сторін.

Однак, всупереч цьому позивач, та його представник будучи належним чином повідомленими, в суд не з'являлися - позивач жодного разу протягом двох років, а його представник в день розгляду справи систематично хворів.

Позивач та його представник не позбавлені права написати заяву про розгляд справи у їх відсутності, а скориставшись правом процесуального представництва, представник аналогічно в суд не з'являється з підстав хвороби - згідно медичних довідок, яких він не позбавлений можливості явки в суд.

Неявка в суд процесуального представника носить систематичний характер, а тому суд розцінює такі дії позивача та його представника, у втраті зацікавленості в кінцевому результаті і переслідуванні мети - максимально сприяти у розгляді справи.

Внаслідок таких дій, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавстовм України процесуальний строк.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки має місце повторна (численна) неявка позивача у судове засідання без поважних причин, без повідомлення ним про причини неприбуття та без наявності заяв про розгляд справи за його неявки. Докази повідомлення позивача та його представника про судові засідання в матеріалах справи.

Залишення заяви без розгляду не є остаточною ознакою припинення провадження, тому сторона вправі звернутися в суд з тотожнім позовом в майбутньому.

ч. 3 ст. 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, отже встановлення яких небуть привілеїв для позивача є в свою чергу обмеженням прав для відповідача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи.

Судова практика свідчить, що судами України активно застосовуються норми ст. ст. 169 ч. 3, 207 ч. 1 ЦПК України (справа № 6-24063 ск 15 № 815-166/13-а).

Отже підсумовуючи наведене, суд вважає, що розгляд справи по суті - без позивача чи його представника не надавши суду письмову згоду на це є неможливим, заяв про розгляд справи у відсутності позивача чи його представника до суду не надходило.

Наданими суду доказами проведених керівництвом Рахівського відділення зв'язку з поясненнями листонош слідує, що позивач ОСОБА_1 та його представник систематично відмовлялися від отримання поштової кореспонденції "судових повісток", а його представник ОСОБА_2 повідомив листоношу про те, "що він їде", що свідчить про їх явне небежання з'являтися в судові засідання, зловживаючи своїм правом, а позивач фактично проявив свою неповагу до суду та інших учасників процесу.

Керуючись ст. 207 ч. 3 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Великобичківське лісомисливське господарство", треті особи без самостійних вимог: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від тимчасової втрати працездатності у Рахівському районі Закарпатської області, КП "Тячівська районна поліклініка" про визнання протиправним та скасування наказу про звльнення із займаної посади та поновлення на роботі - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу може бути подана апеляція в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.