У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.

представника скаржника ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

представника ПАТ «Державний ощадний банк» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу ОСОБА_4, заінтересовані особи державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство « Державний ощадний банк» на постанови державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управляння юстиції щодо прийняття виконавчого документу до примусового виконання, вчинення дій по його виконанню та на постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (ВП № 48513299) від 25.08.2015 р., про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.04.2016 р. (ВП № 48513299), про відкриття виконавчого провадження (ВП № 52632566) від 04.10.2016 р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 52632566) від 04.10.2016 р.

На обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 посилається на те, що посадова особа відділу ДВС протиправно прийняла до примусового виконання та здійснювала дії по виконанню, виконавчий лист № 2-12281/10, виданий 03.10.2011 р. Рівненським міським судом по цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості в сумі 161492,34 грн., судовий збір в сумі 1610,65 грн. та витрати в сумі 120 грн. щодо боржника ОСОБА_4, оскільки цей виконавчий документ повторно був поданий стягувачем з пропуском встановленого строку пред»явлення його до виконання.

Представник заявника ОСОБА_4- ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримала та суду пояснила, що рішенням Рівненського міського суду по цивільній справі № 2-12281/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість в сумі 161492,34 грн., судовий збір в сумі 1610,65 грн. та витрати в сумі 120 грн. Рівненським міським судом було видано банку виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, яка є поручителем, солідарно з позичальником , даної заборгованості, який 07.11.2011 р. був пред»явлений до виконання у відділ ДВС (ВП № 29968001).

Постановою державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_6 (ВП № 29968001) від 25.06.2014 р., яка ніким не оспорюється, було повернуто даний виконавчий лист стягувачу та встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений для виконання в строк до 25.06.2015 р.

Однак, повторно стягувачем даний виконавчий лист було пред»явлено до примусового виконання у відділ ДВС 18.08.2015 р. та 04.10.2016 р., тобто з пропуском встановленого строку для його пред»явлення до виконання, що свідчить про незаконність дій та рішень державного виконавця.

Пояснила, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 р. заявник отримала під підпис 09.11.2016 р. Ознайомившись 11.11.2016 р. з матеріалами даного виконавчого провадження, ОСОБА_4П вперше стало відомо про те, що даний виконавчий лист двічі пред»являвся до примусового виконання і двічі : 25.06.2014 р. та 20.04.2016 р. повертався державним виконавцем стягувану. 14.11.2016 р. вона звернулась із заявою на ім»я в.о. начальника відділу ДВС з проханням надати їй для ознайомлення матеріали виконавчих проваджень щодо неї за 2014- 2016 р. та видати їх копії. 14.11.2016 р. в.о.начальника відділу ДВС мені було видано копії постанов від 07.11.2011 р. від 25.06.2014 р., від 25.08.2015 р., від 20.04.2016 р. Просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 просить в задоволенні скарги відмовити, оскільки стягувачем не пропущено строк подання даного виконавчого документу до примусового виконання у відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції. При цьому, покликається на те, що при винесенні оскаржуваних постанов від 25.08.2015 р. та від 04.10.2016 р. йому було відомо про те, що стягувач під розписку отримав цей виконавчий лист та постанову від 25.06.2014 р. про повернення виконавчого документа, лише 18.05.2015 р. і відтак, річний строк пред»явлення даного виконавчого документа до примусового виконання у відділ ДВС, повинен вираховуватись саме з цієї дати.

Представник стягувача ВАТ «Державний ощадний банк України» вважає скаргу ОСОБА_4 безпідставною, просить відмовити в її задоволенні в зв»язку з пропуском заявником строку на їх оскарження та в зв»язку з тим, що стягувачем не пропущено строк повторного пред»явлення виконавчого листа до примусового виконання, враховуючи, що виконавчий лист та копію постанови від 25.06.2014 р. про повернення виконавчого документа, представником банку було отримано під розписку 18.05.2016 р.

Дослідивши наявні в матеріалах даної справи докази та оригінали матеріалів виконавчих проваджень, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, а саме станом на серпень 2015 р., квітень, жовтень 2016 р.), державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача чи його представника про примусове виконання рішення суду.

Частина 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, а саме станом на серпень 2015 р., квітень, жовтень 2016 р.), встановлює обов»язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання.

Відповідно до ст..11 Закону україни «Про виконавче провадження» встановлює, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 , ч.2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, а саме станом на серпень 2015 р., квітень, жовтень 2016 р.), державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, про що виносить постанову, у разі пропуску встановленого строку пред»явлення документів до виконання.

Аналізуючи вищенаведені норми Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що при відкритті виконавчого провадження, державний виконавець зобов»язаний встановити чи не пропущений стягувачем строк пред»явлення виконавчого документа для виконання.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду по цивільній справі № 2-12281/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість в сумі 161492,34 грн., судовий збір в сумі 1610,65 грн. та витрати в сумі 120 грн. Рівненським міським судом було видано банку виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, яка є поручителем, солідарно з позичальником , даної заборгованості, який 07.11.2011 р. був пред»явлений до виконання у відділ ДВС (ВП № 29968001).

Постановою державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_6 (ВП № 29968001) від 25.06.2014 р., яка ніким не оспорюється, було повернуто даний виконавчий лист стягувачу та встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений для виконання в строк до 25.06.2015 р.

В ході судового розгляду також встановлено, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 двічі прийняв даний виконавчий документ до примусового виконання і, як наслідок, незаконно виніс постанови від 25.08.2015 р. та від 04.10.2016 р. про відкриття виконавчого провадження, оскільки даний виконавчий лист було подано стягувачем з пропуском встановленого строку пред»явлення документу до виконання.

Прийняття до виконання виконавчого листа, поданого з пропуском встановленого строку пред»явлення документу до виконання та здійснення по ньому виконавчих дій , є порушення вимог чинного законодавства, і є підставою для визнання незаконними та скасування всіх постанов, які були прийняті в даних виконавчих провадженнях.

З досліджених судом матеріалів виконавчих проваджень вбачається, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 р. скаржник отримала під підпис 09.11.2016 р. Ознайомилась з матеріалами даного виконавчого провадження ОСОБА_4 11.11.2016 р., а 14.11.2016 р. вона звернулась із заявою на ім»я в.о. начальника відділу ДВС з проханням надати їй для ознайомлення матеріали виконавчих проваджень щодо неї за 2014 р. - 2016 р. та видати їх копії 14.11.2016 р. в.о.начальника відділу ДВС скаржнику було видано копії постанов від 07.11.2011 р. від 25.06.2014 р., від 25.08.2015 р., від 20.04.2016 р. Відтак, скаржником не пропущено строки подання скарги до суду.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби

Відповідно до статті 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Розгляд судом скарг сторін виконавчого провадження на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, якими порушено їх права чи свободи, здійснюється за правилами розділу VI ЦПК в рамках судового контролю за виконанням судових рішень.

Статтею 383 ЦПК України встановлено право учасників виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК).

На думку суду, оскаржувані дії та постанови державного виконавця порушують права скаржника, за захистом яких ОСОБА_4 звернулась до суду з даною скаргою, оскільки незаконне прийняття виконавчого документа до виконання призводить до незаконного використання державним виконавцем прав, визначених Законом України „Про виконавче провадження, які відповідно до вимог цього закону є обовязкові до виконання та тягнуть за собою неправомірне вжиття державним виконавцем щодо ОСОБА_4

Окремі питання організації виконання рішень судів встановлені в „.Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802.

Згідно п.3.2 „.Інструкції з організації примусового виконання рішень підставою для вжиття заходів примусового виконання рішення є виконавчий документ, який предявлений до виконання у встановленому законом порядку.

Повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обовязково розяснюється порядок повторного предявлення виконавчого документа до виконання (п.19).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що посадова особа відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції неправомірно прийняла до виконання даний виконавчий документ, який був поданий від імені стягувача з порушенням встановлених строків, дії щодо цього є неправомірними та такими, що порушують права скаржника, і відповідно постанови про відкриття виконавчого провадження є також неправомірними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,210, 383-388 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4, заінтересовані особи державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство « Державний ощадний банк» на постанови державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції задоволити повністю.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25 серпня 2015 року та від 04 жовтня 2016 року щодо прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 2-12281/10, виданого 03 жовтня 2011 року Рівненським міським судом по цивільній справі за позовом ВАТ « Державний ощадний банк України» про стягнення солідарно з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 161492, 34 грн., судовий збір в сумі 1610, 65 грн та витрати в сумі 120 грн.

Скасувати постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 48513299) від 25.08.2015 року, про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.04.2016 року ( ВП № 48513299) , про відкриття виконавчого провадження ( ВП 52632566) від 04.10.2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( ВП 52632566)від 04.10.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7