Справа №491/525/17 РІШЕННЯ
13 грудня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Желяскова О.О.
з участю секретаря Рачкової І.В.
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач як спадкоємиця за законом, яка є інвалідом другої групи та має право на обовязкову частку у спадщині ОСОБА_4 звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного переоформлення спадку, який залишився після смерті батька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому рекомендовано звернутись до органів Бюро технічної інвентаризації, Центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації або до судових органів (а.с.14).
Крім того ОСОБА_1 вказує, що згідно відповідної довідки Кохівської сільської ради ананьївського району Одеської області, земельна ділянка, площею 4700 кв.м., розташована за адресою: с.Шелехове Ананьївського району Одеської області, вул.Л.Українки, 190, знаходилася у користуванні ОСОБА_4 по день смерті, тобто по 10 січня 2015 року.
Позивач вказує, що є повнолітньою непрацездатною донькою померлого, тому має право на обовязкову частку у спадщині батька ОСОБА_4, в звязку з чим позивач звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги.
У судовому засіданні, під час розгляду справи позивач доводи позовної заяви та позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що, як інвалід другої групи має право на обовязкову частку у спадщині батька, однак не має можливості надати в судове засідання технічний паспорт на будинок, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку та інший будь-який належний доказ належності спадкового майна спадкодавцю.
Представник відповідача, діючий на підставі довіреності (а.с.35.), в судовому засіданні, під час розгляду справи доводи свого заперечення проти позову (а.с.40-42) підтримав в повному обсязі, в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, зазначивши, що позивачкою не було надано доказів того, що ОСОБА_4 був власником зазначеного будинку, оскільки виписка з по господарської книги, при вирішенні питання про право власності, оцінюється в сукупності з іншими доказами, а сама по собі не є документом, який посвідчує право власності. Технічного паспорту на будинок позивачем також надано не було. Не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання права користування в порядку спадкування земельної ділянки, площею 4700 кв.м. за адресою: Одеська область, Ананьївський район с.Шелехове, вул.Л.Українки, 190, оскільки право користування не входить до складу спадщини, тому, що нерозривно повязане з особою спадкодавця та припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Крім того позивачем не надано оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку в судове засідання для огляду, оскільки надана позивачем копія правовстановлюючого документу не є читаєма.
Голова Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, діючий на підставі рішення першої чергової сесії Кохівської сільської ради VІІ скликання «Інформація сільської виборчої комісії про результати виборів сільського голови на виборах 25 жовтня 2015 року» №1- VІІ від 06 листопада 2015 року, в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.103), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_2, взявши до уваги заяву відповідача голови Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, вивчивши та перевіривши документи справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Марянівка Ананьївського району Одеської області, мешканка м. Ананьєва, пров. Піддубного, 27, Одеської області (а.с.5-6).
Також встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи. Причина інвалідності загальне захворювання, про що свідчить копія довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОВ №088356, видана 05 серпня 2008 року Котовською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією (а.с.6).
Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 10 січня 2015 року в м. Ананьєві Одеської області (а.с.7).
Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №0244162, виданого Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на підставі розпорядження райдержадміністрації Ананьївського району Одеської області від 27 лютого 2007 року №100, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 5,20га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.8).
Відповідно акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 12 травня 2007 року ОСОБА_4, як власнику сертифікату було передано земельну ділянку в натурі із земель колективної власності КСП «Більшовик», на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №100 від 27 лютого 2007 року, в розмірі 5,20 га, розташовану на масиві №20 на землях колективної власності КСП «Більшовик» та складено відповідний план (а.с.9-10).
Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 17 липня 1955 року Кохівським сільським бюро реєстрації актів громадянського стану Одеської області, ОСОБА_6 народилася 19 травня 1955 року та її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.11).
Судом встановлено, що 24 серпня 1975 року Краснопільською сільською радою Врадіївського району Одеської області було зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис №11, внаслідок чого її прізвище змінено на «Зафтонова» (а.с.11).
З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), №40316961, виданого 06 травня 2015 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що 01 серпня 2012 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано заповіт ОСОБА_4, посвідченого 26 липня 2012 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.12).
Згідно копії довідки №906, виданої 03 жовтня 2016 року, земельна ділянка, площею 4700 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шелехове, вул.Л.Українки, 190, знаходилася у користуванні гр-на ОСОБА_4 по день смерті, тобто по 10 січня 2015 року. Проектна документація на земельну ділянку не виготовлялась, державний акт не видавався (а.с.13).
Відповідно до копії виписки з по господарської книги №211, виданої 03 жовтня 2016 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Ананьївський район, вул.Л.Українки, 190, с.Шелехове, належить ОСОБА_9 (а.с.15).
З копії виписки з рішення виконавчого комітету Кохівської сільської ради від 24 квітня 2008 року «Про поновлення та присвоєння вулиць та відповідних номерів житловим будинкам та спорудам на території Кохівської сільської ради» будинку, який належить ОСОБА_4 присвоєно адресу: с.Шелехове, Ананївського району, вул.Л.Українки, 190, Одеської області (а.с.16).
Відповідно до копії заповіту, складеного 26 липня 2012 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_3 (а.с.44).
Також зясовано, що ОСОБА_1 з відповідними заявами зверталася до голови Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області щодо створення комісія для зясування підстав користування земельною ділянкою, а також з питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с.46-48).
З повідомлення №165, виданого 10 липня 2017 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, направленого на адресу позивача, вбачається, що в наявний час рішення про виділення земельної ОСОБА_4 знаходиться в архівному відділі Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, тому за отриманням даного рішення необхідно звернутися до архівного відділу адміністрації (а.с.49).
Відповідно до копії повідомлення №166, виданого 10 липня 2017 року Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області, ОСОБА_1 повідомлено про те, що її заява стосовно надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, яка була в користуванні її батька ОСОБА_4 буде винесена на розгляд пленарного засідання, яке відбудеться в серпні 2017 року (а.с.50).
Згідно довідки №798, виданої 10 липня 2017 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, відповідно до записів по господарської книги №01, особистий рахунок 796 за 1983 рік, в користуванні ОСОБА_4 знаходилася земельна ділянка, загальною площею 0,47 га. Земельна ділянка складається з двох земельних ділянок, які розташовані за адресами: - с.Шелехове, вул.Л.Українки, 190, Ананьївського району Одеської області розміром 0,34 га; - с.Шелехове, вул.Л.Українки, 173а, Ананьївського району, одеської області, розміром 0,13 га (а.с.51), про що також свідчить акт щодо зайняття земельних ділянок від 17 липня 2017 року та викопіювання плану землекористування (а.с.53,54,67).
З копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/798/15-ц від 12 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання заповіту недійсним, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано частково недійсним заповіт ОСОБА_4, складений 26 липня 2012 року в с. Кохівка Ананьївського району Одеської області, посвідчений секретарем виконкому Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області ОСОБА_10, зареєстрований у спадковому реєстрі 01 серпня 2012 року за №53178504, та за №12 в реєстрі нотаріальних дій. Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою м. Ананьєва, пров. Піддубного, 27, Одеської області, паспорт серії КЕ №908091, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, та помер 10 січня 2015 року, і яка складається з: 1/4 всього майна, що належало ОСОБА_4, в тому числі: 1/4 частини земельної ділянки площею 5,20 га, що складає 1,30 га, яка знаходиться на території Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №924162, виданим Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 25 листопада 2009 року (а.с.85-87)
З копії рішення апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 12 лютого 2016 року, вбачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Рішення у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадщину відмовлено (а.с.88-92).
Відповідно до копії рішення двадцять першої чергової сесії Кохівської сільської ради VІІ скликання «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства», ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розробку розробку проекту відведення земельної ділянки у власність, розміром 0,24 га, що знаходиться за адресою: вул..Л.Українки, 190, с.Шелехове, Ананьївського району Одеської області, з них: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,12 га, для особистого селянського господарства 0,12 га, в звязку з тим, що справа по даній земельній ділянці знаходиться в суді і в Кохівської сільської раді відсутнє рішення суду (а.с.106).
Також зясовано, що ОСОБА_1 відмовлено в наданні архівної копії рішення загальних зборів членів колгоспу «Більшовик» с.Великобоярка Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області про виділення ОСОБА_4 у 1964 році земельної ділянки через не надання назви документу, дати та автора, про що свідчить повідомлення державного архіву Одеської області Одеської обласної державної адміністрації №3-1016 від 31 серпня2017 року (а.с.107).
Згідно довідки №1143, виданої 09 жовтня 2017 року Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, відповідно до записів по господарської книги №01, особистий рахунок 796 за 1983 рік, в користуванні ОСОБА_4 знаходилася земельна ділянка, загальною площею 4700 кв.м.. Земельна ділянка складається з двох земельних ділянок, які розташовані за адресами: - с.Шелехове, вул.Л.Українки, 190, Ананьївського району Одеської області розміром 3400 кв.м.; - с.Шелехове, вул.Л.Українки, 173а, Ананьївського району, одеської області, розміром 1300 кв.м. (а.с.51), про що також додано викопіювання плану землекористування (а.с.138,139).
Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.
Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.
Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.
Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку, пояснення сторін по справі, викладені ними в судовому засіданні, встановив.
Так, відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; за ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як вбачається з вимог п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Правило статті 1225 ЦК України, про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.
Таким чином встановлено, що згідно повідомлення Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_1 було розяснено про необхідність звернення до органів Бюро технічної інвентаризації, Центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації або судових органів з метою отримання та підтвердження належності спадкового майна спадкодавцю, однак з матеріалів справи вбачається, що позивач не зробила жодних спроб звернення до органів Бюро технічної інвентаризації, Центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації та інших належних органів з метою підтвердження належності спадкового майна спадкодавцю, хоча судом позивачу неодноразово розяснювались наслідки неподання таких доказів.
В судовому засідання зясовано, що позивач просить визнати за нею право власності на ? частину будинку, розташованого по вул.Л.Українки, 190, в с.Шелехове Ананьївського району Одеської області, при цьому в підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно нею було надано лише витяг з по господарської книги за 2016-2020 роки. Жодних інших документів, таких як технічний паспорт, з якого б вбачалися технічні характеристики будинку, його рік побудови та інші необхідні дані, позивачем надано не було, хоча в судовому засіданні, під час розгляду справи, судом неодноразово було розяснено про наслідки неподання доказів, однак позивачка в порушення вимог ст.60 ЦПК України повідомила про неможливість їх надання, але поважності причин не довела, тому така вимога задоволенню не підлягає.
Крім того, зясувавши всі обставини справи дійшов висновку про те, що позивачу слід відмовити в задоволенні позовної вимоги про визнання права користування у порядку спадкування на ? земельної ділянки, площею 0,47 га, що складається з земельної ділянки, площею 0,34 га, за адресою: Одеська область, Ананьївський район, с.Шелехове, вул.Л.Українки, 190, та з земельної ділянки, площею 0,13 га, за адресою: Одеська область Ананьївський район, с.Шелехове, вул..Л.Українки, 173-а, оскільки, як було вище зазначено відповідно до ст.1225 ЦК України що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином в разі переоформлення спадкового майна позивачем, земельна ділянка, яка була надана спадкодавцю у користування, до неї перейде право користування земельною ділянкою, на якій розміщений житловий будинок.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 по цивільній справі за її позовом до Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Желясков

Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.