Справа № 313/245/17
Провадження № 2 /313/152/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 р. смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді - Калабухової О.А., при секретарі - Лазуренко О.А., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, померла мати позивача - ОСОБА_5, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть від 30.03.2016 року серії НОМЕР_2 та зроблено актовий запис № 69 в книзі реєстрації смертей.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) в день смерті матері позивача відкрилася спадщина на все майно та права, які їй належали.

До самої смерті спадкодавець заповіт не складала. Окрім позивача, наявні інші спадкоємці за законом першої черги, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача -ОСОБА_1. Тому, відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.12.1969 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тож до спадкової маси увійшло наступне майно:

земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,9005 га;

? частина земельної ділянки, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,6851 га;

? частина житлового будинку АДРЕСА_1.

У визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернувся до нотаріальної контори приватного нотаріуса Глоба В. І. для прийняття спадщини. Як наслідок, 27.12.2016 року ,отримав свідоцтва про право на спадщину за законом до якої увійшли вищевказані земельні ділянки.

З метою оформлення спадкового права на ? житлового будинку АДРЕСА_1, позивач повторно, 23.01.2017 року звернувся до приватного нотаріуса Глоба В. І., але постановою від 26.01.2017 року № 19/02-14 приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме в оформленні свідоцтва про право на спадщину - ? частину житлового будинку. Підставою для відмови стала відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Таким чином, у зв'язку із не визнанням відповідачем права позивача і ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та неможливістю отримати дублікат через орган, який його видав, на сьогодні позивач, як спадкоємець не може набути права власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. На сьогоднішній день дана спадщина у встановленому порядку не визнана відумерлою, що дає позивачу право на її отримання.

Враховуючи факт відсутності доступу до спірного житлового будинку, встановити його дійсну вартість не представляється можливим, тому для визначення ціни позову мною взята середня ринкова вартість для цієї місцевості, яка складає 60 000 грн.

Зазначені позивачем обставини підтверджуються доданими до позовної заяви копіями документів, оригінали яких будуть надані під час розгляду справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач - просить суд визнати за - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку № АДРЕСА_1. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач у судовому засіданні заявляє, що позов визнає в повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи вище викладене, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, померла мати позивача - ОСОБА_5, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть від 30.03.2016 року серії НОМЕР_2 та зроблено актовий запис № 69 в книзі реєстрації смертей.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) в день смерті матері позивача відкрилася спадщина на все майно та права, які їй належали.

До самої смерті спадкодавець заповіт не складала. Окрім позивача, наявні інші спадкоємці за законом першої черги, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, тому, відповідно, до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.12.1969 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тож до спадкової маси увійшло наступне майно:

земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,9005 га;

? частина земельної ділянки, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,6851 га;

? частина житлового будинку АДРЕСА_1.

У визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернувся до нотаріальної контори приватного нотаріуса Глоба В. І. для прийняття спадщини. Як наслідок, 27.12.2016 року ,отримав свідоцтва про право на спадщину за законом до якої увійшли вищевказані земельні ділянки.

З метою оформлення спадкового права на ? житлового будинку АДРЕСА_1, позивач повторно, 23.01.2017 року звернувся до приватного нотаріуса Глоба В. І., але постановою від 26.01.2017 року № 19/02-14 приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме в оформленні свідоцтва про право на спадщину - ? частину житлового будинку. Підставою для відмови стала відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Таким чином, у зв'язку із не визнанням відповідачем права позивача і ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та неможливістю отримати дублікат через орган, який його видав, на сьогодні позивач, як спадкоємець не може набути права власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дана спадщина у встановленому порядку не визнана відумерлою, що дає позивачу право на її отримання.

Крім того, на сьогоднішній день, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та вважає доцільним їх задовольнити.

Тож на підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 16, 392, 1218, 1220, 1261, 1267, 1270 ЦК України та п. п. 7,26 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. З, 32, 114, 118-120 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку № АДРЕСА_1. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області О.А.Калабухова