МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №523/7432/14
пр.№2/521/1072/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейстек» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна компанія», про стягнення майнової шкоди,

встановив:

У травні 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Хейстек» (далі- ТОВ «Хейстек») звернулося до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна компанія» (далі - ПрАТ «Українська транспортна компанія»), ОСОБА_2 про стягнення майнової шкодипосилаючись на те, що 24 липня 2013 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_2керуючи автомобілем марки «МАЗ 533630», р/н ВН 5283СО, рухаючись по Адміральському проспекту в м. Одесі не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив п.13.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, який зупинився по переду, після завданого удару автомобіль НОМЕР_2, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 Зазначав, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2013 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_1 є ТОВ «Хейстек». В результаті ДТП автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження, вартість ремонту становить 36047,71 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «МАЗ 533630», р/н ВН 5283СО ОСОБА_2застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ТОВ «Хейстек» подав до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» заяву про отримання страхового відшкодування, про що відкрито справу № 921 за 2013 рік, але досі виплати не одержав. Особа, винна у заподіянні шкоди, ОСОБА_2, добровільно позивачу заподіяну шкоду не відшкодував, так само шкоду не відшкодував і страховик - ПАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року позов ТОВ «Хейстек» був задоволений частково; стягнуто з ПрАТ «Української транспортної страхової компанії» на користь ТОВ «Хейстек» страхове відшкодування у розмірі 18 713,30 грн.; стягнуто з ПрАТ «Української транспортної страхової компанії» на користь ТОВ «Хейстек» суму судових втрат в розмірі 2037,00 грн.; у задоволенні позовних вимог ТОВ «Хейстек» до ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2015року рішення Малиновського районного суду року від 04 березня 2015 року було змінено.;стягнуто з ПрАТ «Української транспортної страхової компанії» на користь ТОВ «Хейстек» страхове відшкодування у розмірі 12 501,00 грн. та суму судових витрат в розмірі 1358,0 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року у частині вирішення позову ТОВ «Хейстек» до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» скасовано. Провадження у справі за позовом ТОВ «Хейстек» до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення майнової шкоди закрито, оскільки у цій частині розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2015 року в частині вирішення позову ТОВ «Хейстек» до ОСОБА_2 скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно уточненої позовної заяви позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Хейстек» 6212,30грн. в рахунок відшкодування шкоди;1549,80 - витрати за проведення судової експертизи, а також 679,00грн. (т.2,а.с.37,38).

Протокольною ухвалою суду від 31 серпня 2017року до участі у зазначеній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (т.2 а.с.57).

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (т.2 а.с.61).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Раніше у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував.

Представник ПрАТ «Української транспортної страхової компанії» у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Раніше надав до суду заперечення на позов, в яких зазначив, що на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УТСК», з метою визначення розміру спричинених збитків, замовило проведення авто-товарознавчого дослідження. Відповідно до Аварійного сертифікату № 139/11/13, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ГАЗ», д.н. р/н НОМЕР_4 перевищує його ринкову вартість до ДТП, а отже вказаний автомобіль вважається фізично знищеним. У такому випадку вартість матеріального збитку власнику автомобіля дорівнює ринковій вартості транспортного засобу до ДТП, а саме - 35341,57 грн. Крім того, Аварійним сертифікатом визначено і вартість аварійно пошкодженого в ДТП автомобіля «ГАЗ»,д.н. р/н НОМЕР_4 в розмірі - 25728,66 грн. Відповідно до Закону про обов'язкове страхування (ст. 30) «Якщо ТЗ вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між: вартістю ТЗ до та після дорожньо-транспортної пригоди...». Отже, на підставі викладених обставин та керуючись ст. ст. 12, 30 Закону про обов'язкове страхування, обґрунтованим розміром страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК», є: 35341,57 грн. - 25728,66 грн. - 500 грн. (франшиза) = 9112,91 грн. (т.1 а.с.17).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2013 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_2керуючи автомобілем марки «МАЗ533630», реєстраційний номер ВН 5283СО, рухаючись по Адміральському проспекту в місті Одесі не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив п.13.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3, який зупинився по переду, після завданого удару автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_4, здійснив зіткнення з автомобілем марки «СНЕRRY», реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_4

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2013 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення(т.1 а.с.3).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «ГАЗ 3302». реєстраційний номер НОМЕР_4 є ТОВ «Хейстек», позивач по справі (т.1, а.с.4-5).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «МАЗ 533630», реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_2застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС №4369785 від 20 червня 2013 року, страхова сума за заподіяну шкоду майно складає 50000,0 грн., франшиза - 500,0 грн.( т.1 а.с.39).

Судом встановлено, що ТОВ «Хейстек» подав до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» заяву про отримання страхового відшкодування, про що відкрито справу № 921 за 2013 рік, але добровільно заподіяну шкоду не відшкодував(т.1а.с.20-25).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року по справі була призначена судова авто-товарознавча експертиза, провадження якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз(т.1 а.с.84-85).

На підставі висновку проведеної судом судової авто - товарознавчої експертизи № 5355 від 23 грудня 2014 року, встановлено: 1) Ринкова вартість дорожнього транспортного засобу марки «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_7, яка сталася 24 липня 2013 року о 11 годині 30 хвилин у м. Одесі на Адміральському проспекті складає 31283,0 гривень; 2) Вартість відновного ремонту дорожнього транспортного засобу марки «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_7, пошкодженого при ДТП, яке сталося 24 липня 2013 року о 11 годині 30 хвилин у м. Одесі на Адміральському проспекті складає 18713,30 грн.; 3) Вартість матеріального збитку (шкоди), завдану власнику ТОВ «Хейстек» дорожнього транспортного засобу марки «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_7, на дату оцінки внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 24 липня 2013 року о 11 годині 30 хвилин у м. Одесі на Адміральському проспект складає 13001,0 грн.; 4) Ринкова вартість дорожнього транспортного засобу марки «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_7, на момент складання висновку 23 грудня 2014 року після ДТП, яка сталася 24 липня 2013 року о 11 годині 30 хвилин у м. Одесі на Адміральському проспекті, внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді складає 34182,0 грн. (т.1, а.с.87-97)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Вина відповідача у спричинені матеріальної шкоди позивачу доведена.

Відповідно до абз. 2 ч. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч. 2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результат порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Київа у справі за позовом ТОВ «Хейстек» до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про стягнення 18713,30грн., позов ТОВ «Хейстек» було задоволено частково та стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» суму страхового відшкодування у розмірі 12501,00грн., а також судовий збір; у задоволенні інших позовних вимог-відмовлено(т.1 а. с. 244-246).

Судом встановлено, що сума страхового відшкодування, яка була стягнута за рішенням суду на користь позивача була розрахована судом на підставі висновку експертної установи №5355 від 23 грудня 2014року за мінусом франшизи, передбаченої полісом №АС №4369785 від 20 червня 2013 року, а саме: 12501,00грн. (вартість матеріального збитку (шкоди), завдану власнику ТОВ «Хейстек» дорожнього транспортного засобу марки «ГАЗ-3302», реєстраційний номер НОМЕР_7, на дату оцінки внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 24 липня 2013 року о 11 годині 30 хвилин у м. Одесі на Адміральському проспект , яка складає 13001,0 грн. 500,00грн - франшиза за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС №4369785 від 20 червня 2013 року).

Зазначене рішення 02 грудня 2016року набрало законної сили (т.2 а.с.28,29-34).

Відповідно до платіжного доручення №17570 від 29 березня 2016 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на рахунок ТОВ «Хейстек» в рахунок виконання рішення Господарського суду м. Київа було перераховано 13859,00 грн. (т.1 а.с.247).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком.

З змісту правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі 6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобовязаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обовязок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Враховуючи, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданої позивачу, яка складає 12501,00грн. грн. була стягнута судом на користь позивача, а порушення відповідачем ОСОБА_2 дорожнього руху є основною причиною пошкодження застрахованого майна, яке належить страхувальнику ТОВ «Хейстек», позивачу по справі, суд визнає відповідача ОСОБА_2 винним у завданні шкоди страхувальнику та, вважає за необхідне вимоги позивача щодо стягнення страхового відшкодування задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування у розмірі 500,00грн., а саме франшизу за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС №4369785 від 20 червня 2013 року).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 11, 79, 88, 213, 215, 217 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 27, 36 Закону України «Про страхування», суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейстек» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна компанія», про стягнення майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейстек», код 32727162, місце розташування: 65098, м. Одеса, вул. Балківська, 120/1, страхове відшкодування у розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог ТОВ «Хейстек» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда