Справа № 202/6499/17
Провадження № 2/202/2856/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Федорченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що з відповідачем вони з 19.04.2002 року по 14.06.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 09.10.2002 року в них народився син, Данііл. Після припинення між ними сімейних відносин дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, починаючи стягнення з 01.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів.

Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони з 19.04.2002 року по 14.06.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін 09.10.2002 року народився син, Данііл (а.с. 2).

Після припинення сімейних відносин між сторонами, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів з 01.06.2017 року задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами статей 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивачем відповідно до вимог статей 80,81 ЦПК України не доведено, а судом не встановлено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, а позивач вживала заходів щодо одержання аліментів, оскільки позивачем на підтвердження цієї обставини не надано суду жодного доказу, котрими могли би бути, зокрема, підтвердження звернення ОСОБА_1 письмово до відповідача, його батьків, до керівника за місцем роботи відповідача та ін.

За таких підстав, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача з дня подачі позову до суду, тобто з 02.10.2017 року.

Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 180-181, 183 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: м. Дніпро, пр.. Миру. АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 02.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: м. Дніпро, пр.. Миру. АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя-- ОСОБА_4