15.03.2017 Справа № 469/213/17
У Х В А Л А

іменем України

15 березня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Старчеус О.П.

за участю секретаря - Якубець С.В.

за участю:

представника ПАТ Миколаївобленерго

філія Березанського району - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, -

в с т а н о в и в :

06.02.2017р. за заявою Публічного Акціонерного Товариства Миколаївобленерго видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за спожиту електроенергію 2456,22 грн. та судового збору в сумі 800,00 грн..

16.02.2017р. боржник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати даний судовий наказ, посилаючись на те, що заборгованість перед заявником була повністю погашена в установлені законодавством строки та відповідно до претензії, яка була отримана боржником 16.01.2017р.. Крім того, вважає неправомірним покладений на неї помилково обчислений розмір судового збору.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та підтриманя заяви в повному обсязі.

Представник ПАТ Миколаївобленерго філії Березанського району підтримала письмове заперечення на заяву про скасування судового наказу, посилаючись на те, що за боржником утворилась заборгованість у розмірі 1349,56 грн. станом на 01.12.2016р. за період з 01.11.2016р. по 30.11.2016р., яку боржник повинна була сплатити до 10.12.2016р.. В січні 2017р. боржнику була направлена претензія з вимогою про сплату заборгованості, яка отримана боржником 16.01.2017р.. 31.01.2017р. ПАТ звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01.11.2016р. по 31.12.2016р. в сумі 2456,22 грн.. Оскільки вже після винесення судового наказу боржником сплачено заборгованість в сумі 2407,90 грн. та 2041,15 грн. вважає, що судовий наказ не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно з ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову; змінити судовий наказ.

Заслухавши пояснення представника ПАТ Миколаївобленерго, дослідивши надані до заяви документи, суд вважає, що заяву про скасування судового наказу необхідно залишити без задоволення, оскільки на момент видачі судового наказу у ОСОБА_2 був борг, який нею сплачено вже після видачі судового наказу.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання заявника на помилково обчислений розмір судового збору.

Так, згідно ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі - 1544 грн.; для працездатних осіб - 1600 грн..

Оскільки відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір розмір ставки судового збору із заяви, поданої юридичною особою, про видачу судового наказу становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ПАТ Миколаївобленерго вірно сплачено судовий збір в сумі 800,00 грн., який і підлягає стягненню з ОСОБА_2.

Керуючись ч.8 ст.105-1, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу № 469/119/17 (2-н/469/23/17), виданого 06 лютого 2017 року Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Миколаївобленерго в рахунок погашення боргу за спожиту електроенергію 2456,22 грн. та судового збору в розмірі 800,00 грн. на користь ПАТ Миколаївобленерго в особі філії Березанського району, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя:

Стаття 76. Обовязки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням

1. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обовязки:

1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обовязки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоровя інших осіб;

6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обовязки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що помякшують або обтяжують покарання.

3. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Стаття 76 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1254-VI від 14.04.2009; в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 - положення щодо застосування пробаційних програм набирають чинності з 1 січня 2018 року\