АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-4011/11 Головуючий суддя І інстанції Гетьман Р. А.
Провадження № 22-ц/790/911/17 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Кокоши В.В.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення заборгованост,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» подало заяву про вжиття заходів з метою справедливого, неупередженого і своєчасного розгляду і вирішення справи, забезпечення позову і виконання рішення суду у разі його задоволення, шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та заборонити ОСОБА_2 покидати межі України до вирішення справи по суті.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

До розгляду по суті цивільної справи накладено арешт, у межах суми заборгованості за кредитним договором № HAXRRX138500004 від 25.02.2007 року у сумі - 105 770,27 грн., на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції в частині обмеження у праві виїзду за кордон. Повідомити про прийняте рішення Адміністрацію державної прикордонної служби України, Орджонікідзевський ВДВС ХМУЮ.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, вказує на те, що районний суд в порушення вимог цивільно процесуального закону безпідставно вжив заходи забезпечення позову у вигляді обмеження виїзду за кордон.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходяв з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Матеріали справи свідчать, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», в особі філії «ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Щодо обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, то ст. 152 ЦПК України не містить заборону тимчасового виїзду з України як вид забезпечення позову.

Відповідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в України, оформлення документів для виїзду за кордон, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним законом не передбачено тимчасового обмеження виїзду за кордон відповідача у цивільній справі за ухвалою суду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду лише в частині обмеження у праві виїзду за кордон, тому в іншій частині ухвала суду апеляційним судом не переглядається відповідно до вимог ст. 303 ЦПК.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.3 ч.2 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року змінити.

В частині забезпечення позову шляхом обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - скасувати.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

В.В. Кокоша