АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

Невідомої Т.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову.

Суд наклав арешт на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3

Не погодившись з таким вирішенням питання, ОСОБА_3 через свого представника, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати (а.с.15-18).

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник не з'явилися двічі, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення, зокрема, останньої судової повістки ОСОБА_3 - 29 листопада 2017 року (а.с.78).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторони відповідача, відхиливши клопотання представника ОСОБА_3, ОСОБА_2 про повторне відкладення розгляду справи (а.с.79), оскільки відповідно до довіреності від 3 жовтня 2017 року (а.с.81) інтереси ОСОБА_3 уповноважені представляти дві особи, відомостей про відсутність можливості взяти участь у судовому засіданні іншим представником відповідача, ОСОБА_5 суду не надано, а відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, районний суд, виходячи з співмірності обраного заходу забезпечення позову позовним вимогам, дійшов висновку про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд може погодись з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст.151 передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача борг за договором позики у розмірі 60 000 доларів США, проценти за користування позикою у розмірі 2 920, 27 доларів США, 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 685, 48 доларів США, а всього 63 605, 75 доларів США, що еквівалентно 1 621 946 грн. 63 коп. (а.с.1-5).

Як убачається з матеріалів справи, площа належної відповідачу земельної ділянки становить 0,5003 га (а.с.35).

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В ході апеляційного розгляду судом задоволені клопотання сторін про долучення до матеріалів справи звітів експертної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до поданого стороною відповідача звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки №171011-001 від 11 жовтня 2017 року (а.с.52-64), вартість зазначеної земельної ділянки становить 8 738 722 грн.

Відповідно до поданого стороною позивача звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки №4/12/17-1 від 5 грудня 2017 року (а.с.83-87), вартість зазначеної земельної ділянки становить 1 515 058 грн.

Ураховуючи, що розмір ціни позову є значним (63 605, 75 доларів США), а також ураховуючи суперечливість відомостей щодо вартості земельної ділянки, наданих сторонами, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вжитий районним судом захід забезпечення позову є співмірним заявленим позивачем вимогам.

Доводи апеляційної скарги про те, що стороною позивача в порушення вимог ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не зазначено жодних причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також не надано на підтвердження таких обставин жодних доказів, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

У своїй заяві про забезпечення позову (а.с.7-9) представник позивача посилається на те, що відповідач вчиняє дії з метою відчуження належної йому земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1. Крім того представник позивача вказує на наявність у відповідача зобов'язань перед іншими кредиторами.

На підтвердження вказаних обставин представник позивача подав до суду першої інстанції відповідні докази, зазначені в додатках до заяви про забезпечення позову (а.с.9).

З огляду на наведене, висновок районного суду про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову є законним та обґрунтованим. Указані висновки суду наведені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома