Справа №303/6198/16-ц
ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Позивач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 29 631,86 грн..

Позовні вимоги мотивує тим, що 04 квітня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0193/08/26-CL, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 45 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 26 березня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0193/08/26-CL від 04 квітня 2008 року, 04 квітня 2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладено договір іпотеки, який посвідчений 04 квітня 2008 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, який зареєстрований в реєстрі за №1843, відповідно до якого відповідачі по справі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 235,4 кв.м., житловою площею 125 кв.м., який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Великі Лучки, вул. Головна, буд. №66 «А» та який належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради на підставі рішення №19 від 09 січня 2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06 лютого 2007 року, в реєстровій книзі №1, за номером 2913, реєстраційний номер 17741071. Відповідач у порушення вимог кредитного договору, свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 26 серпня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 1 964134,44 грн., які позивач просить стягнути, шляхом звернення стягнення будинок загальною площею 235,4 кв.м., житловою площею 125 кв.м., який знаходиться за адресою : Закарпатська область, Мукачівський район, с.Великі Лучки, вул. Головна, буд.№66 «А», а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі у розмірі 29 631,86 грн..

Позивач - представник ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причину неявки суд не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи містяться заперечення ОСОБА_6, які мотивовує тим, що в жовтні 2016 року Банк Форум звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0193/08/26-CL від

-2-

04 квітня 2008 року та звернення стягнення на іпотечне майно. Однак, нарахована сума боргу позивачем є необгрунтованою. Так, Банком замовчується той факт, що у 2010 році, ОСОБА_7 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та достроковим розірванням кредитного договору №0193/08/26-CL від 04 квітня 2008 року. Дане рішення набуло законної сили, відповідно з даного моменту договірні відносини між боржником та кредитором припинені. Разом з тим, відповідач про наявність даного рішення не знала, оскільки в 2010 році рішення приймалось заочне, без її участі, і таке не отримувала, а дізналась про нього лише з ухвали суду від 28 вересня 2016 року. На даний час видано дублікат виконавчого листа ПАТ "Банк Форум" відповідно тіло кредиту, відсотки, заборгованість, що існувала до часу припинення договірних відносин (розірвання договору) стягнута і позивач не заперечує щодо її виплати. Таким чином, рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки зумовить звернення стягнення в подвійному розмірі, що суперечить практиці розгляду судових спорів даної категорії справ та нормам законодавства. Зазначає, що в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року по справі №6-45018св14 зазначено: Таким чином, суди повинні мати на увазі, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Про необгрунтованість зазначених грошових вимог позивача свідчать також норми наведені у справі 6-41128св14, де Вищий спеціалізований суд України встановивши наявність судового наказу, зазначив, що оскільки ухвалено судове рішення (судовий наказ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. У справі 6-42315св14 Вищого спеціалізованого суду України встановивши наявність судового рішення про дострокове стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором та перебування цього рішення на стадії примусового виконання, вказав, що задовольняючи позовні вимоги Банку апеляційний суд не звернув увагу на те, що мало місце дострокове стягнення всієї кредитної заборгованості, а відтак, строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. Тому на підставі вищенаведеного представник ОСОБА_8 позовні вимоги ПАТ Банк Форум не визнає і в їх задоволенні просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0193/08/26-CL, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 45 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 26 березня 2018 року (а.с.5-6).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 04 квітня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладено договір іпотеки нерухомого майна, згідно якого відповідачі по справі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 235,4 кв.м., житловою площею 125 кв.м., який знаходиться за адресою : Закарпатська область, Мукачівський район, с.Великі Лучки, вул. Головна, буд. №66 «А» та який належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради на підставі рішення №19 від 09 січня 2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06 лютого 2007 року, в реєстровій книзі №1, за номером 2913, реєстраційний номер 17741071 (а.с.7-8).

Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №0193/08/26-CL від 04 квітня 2008 року, станом на 26 серпня 2016 року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість, яка складає 49608,75 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 1 256550,69 грн.,

-3-

яка складається : яка складається : 36 279 доларів США - прострочена заборгованість по поверненню грошових коштів, 8 721 доларів США - поточна заборгованість по поверненню грошових коштів, 4 608,75 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 713 906,58 грн. сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та проценти та 5000 грн.- штраф за порушення умов п. 3.3.7 Кредитного договору. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №0193/08/26-CL від 04 квітня 2008 року складає 1 975457,28 гривень (а.с.9-13).

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з статтею 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

У відповідності до частини 1 статті 33 та статті 39 Закону України "Про іпотеку", право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Положеннями статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказані положення, відповідно до частини 2 статті 35 цього Закону, не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» та пункту 5.4 Договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (застереженням в іпотечному договорі). Таким чином, цивільним законодавством України та умовами договору обумовлено, що вибір у даному випадку одного із кількох можливих способів захисту цивільного права залежить від волевиявлення іпотекодержателя.

Згідно статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,

-4-

встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації; одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини 1 статті 215 Цивільно - процесуального кодексу України. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Вирішуючи спір, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, яка відображена в Постанові від 27.05.2015 року (справа № 6-61цс15) про те, що виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України дійшли правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Так відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Разом з тим, 07 червня 2014 року набув чинності ОСОБА_9 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до пункту 1.1, якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримала споживчий кредит в іноземній валюті, для забезпечення його виконання в іпотеку відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали будинок загальною площею 235,4 кв.м., житловою площею 125 кв.м., який знаходиться за адресою : Закарпатська область, Мукачівський район, с.Великі Лучки, вул. Головна, буд. №66 «А».

У звязку з цим необхідно зазначити, що за своїм змістом ОСОБА_9 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на

-5-

предмети застави та іпотеки, а саме визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. ОСОБА_9 України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети, забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частина 1 статті 263 Цивільного кодексу України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений вищевказаним законодавчим актом мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пункту 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

ОСОБА_9 вказаний ОСОБА_9 не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи Іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Однак, як зазначалося вище, встановлені судом обставини щодо поширення на спірні правовідносини по справі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не є перешкодою для задоволення вимоги про звернення стягнення на іпотечне майна, а є підставою для неможливості виконання рішення суду у цій частині протягом дії мораторію.

Також в спростування поданих представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 заперечень, суд звертає увагу на Постанову Верховного суду України по цивільній справі № 6-73цс13 , в якій вказано, що : Статтею 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Отже, наявність судового рішення про стягнення із Особи на користь Банку заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане особою в іпотеку нерухоме майно.

Також, не знайшло свого підтвердження позиція представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про те, що встановивши наявність рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09 вересня 2010 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Форум 447 302 грн. 35 копійок та яким Кредитний договір № 0193/08/26-CL від 04 квітня 2008 року укладений між Акціонерно - комерційним банком Форум Ужгородська філія АКБ Форум та ОСОБА_2 - розірвано, що у свою чергу, призвело до припинення зобов'язань відповідача перед Банком, то ОСОБА_7 не вправі був нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, комісій, неустойки поза строком дії кредитного договору законом, оскільки Верховний суд України по справі № 6-1206цс15 у своїй Постанові від 23 березня 2015 року, виклав правову позицію щодо даної категорії справ, в якій зазначив, що: Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

З урахуванням наведенного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення, однак до правовідносин сторін необхідно застосувати норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та в порядку статті 217 Цивільно - процесуального кодексу України, виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на період дії Закону України №1304-V11 "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

-6-

Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 589, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за кредитним договором №0193/08/26-CL від 04 квітня 2008 року у розмірі 49 608,75 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 1 256550 (один мільйон двісті п'ятдесят шість тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень 69 копійок та 713 906 (сімсот тринадцять тисяч дев'ятсот шість) гривень 58 копійок - сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та проценти, 5000 грн. - штраф за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору, звернути стягнення на предмет іпотеки, будинок загальною площею 235,4 кв.м., житловою площею 125 кв.м., який знаходиться за адресою : Закарпатська область, Мукачівський район, с. Великі Лучки, вул. Головна, буд. №66 «А» та який належить відповідачам ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради на підставі рішення №19 від 09 січня 2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06 лютого 2007 року, в реєстровій книзі №1, за номером 2913, реєстраційний номер 17741071, шляхом його продажу з прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виконання даного рішення в частині звернення на предмет іпотеки, відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «А» Мукачівського району Закарпатської області в користь ПАТ Банк Форум (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради,7 код ЄДРПОУ- 21574573) - 14 815 (чотирнадцять тисяч вісімсот п'ятнадцять) гривень 90 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «А» Мукачівського району Закарпатської області в користь ПАТ Банк Форум (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради,7 код ЄДРПОУ -21574573) - 14 815 (чотирнадцять тисяч вісімсот п'ятнадцять) гривень 90 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак