ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/327/17
провадження № 2/753/2644/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

та усунення недоліків

"13" січня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л.К., розглянувши в місті Києві матеріали цивільної справи та перевіривши дотримання вимог ст. ст. 118-121 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування ікладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Куліша Віктора Миколайовича про захист прав споживача, розірвання кредитного договору та стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування ікладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Куліша Віктора Миколайовича про захист прав споживача, розірвання кредитного договору та стягнення збитків.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. О. Кошиця, 5 - а ) за вх .№ 631 від 10 січня 2017 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) 13 січня 2017 року за № 282, що підтверджується даними контрольного журналу.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно із вимогами ст.120 Цивільного процесуального кодексу України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначаються Законом України « Про судовий збір », про що прямо вказано у статті 1 цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України « Про судовий збір » передбачалося, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Разом із тим, 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору », відповідно до якого статтю 5 Закону України « Про судовий збір » викладено в новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Суд, звичайно, бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів » споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Однак, як уже зазначалося, правові засади звільнення від сплати судового збору в Україні визначаються Законом України « Про судовий збір ». При цьому цей закон не містить відсилань до інших нормативно-правових актів держави.

Крім цього, Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше від Закону України «Про захист прав споживачів».

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

З огляду на викладене, при зверненні до суду позивач повиннні оплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Разом з цим щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України « Про судовий збір », за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди », розмір моральної ( немайнової ) шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних ), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоровя, потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 « Про судову практику у справах про відшкодування немайнової ( моральної ) шкоди » слід зазначити, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в чому полягає така шкода, якими доказами підтверджується її наявність.

У звязку з чим, позивачеві потрібно вказати, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає, що ставка судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява руху не підлягає, так як не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а саме, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, - суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування ікладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Куліша Віктора Миколайовича про захист прав споживача, розірвання кредитного договору та стягнення збитків - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК