Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/98/17
Провадження № 2/433/166/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Певної О.С.,

при секретарі Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого зазначено, що 28 грудня 2000 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 районним відділом ДРАГС м. Луганська було зареєстровано шлюб під актовим записом № 636. Від вказаного шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. З травня 2015 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинилися. В звязку з тим, що вони мешкають за різними адресами, спільного господарства та бюджету вони ведуть, остаточно припинивши будь-які стосунки, зважаючи на відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, розбіжності поглядів по веденню спільного господарства, та інших питань, які суттєво впливають на можливість проживання разом. Внаслідок цього їх спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Позивач у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином. До суду позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідомив.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Так, згідно свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 074964 позивач та відповідач з 28 грудня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано ОСОБА_3 районним відділом ДРАГС м. Луганська було зареєстровано шлюб під актовим записом № 636 (а.с. 24).

Від вказаного шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 074964 від 28.12.2000 року (а.с. 8), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 089965 від 04.09.2007 року (а.с. 9) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 428033 від 30.12.2014 року (а.с. 10).

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що з травня 2015 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинилися. В звязку з тим, що вони мешкають за різними адресами, спільного господарства та бюджету вони ведуть, остаточно припинивши будь-які стосунки, зважаючи на відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, розбіжності поглядів по веденню спільного господарства, та інших питань, які суттєво впливають на можливість проживання разом. Внаслідок цього їх спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача.

Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить суд, після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 28 грудня 2000 року ОСОБА_3 районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Луганська під актовим записом № 636.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2017 року.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

14.03.17