Провадження № 2/761/1240/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2016 року між КС «Профспілкова скарбниця» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 224-А на суму 140 000 грн. 00 коп. Відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування в розмірі 32,48 % річних. В якості забезпечення вимог за кредитним договором 09 лютого 2016 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, у відповідності до умов якого ОСОБА_2 зобов'язалась відповідати перед кредитором по зобов'язаннях ОСОБА_1 У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість, яка становить 147 594,12 коп. та судові витрати.

В подальшому представником позивача було збільшено позовні вимоги та просив розірвати кредитний договір № 224-А від 09 лютого 2016 року укладений між КС «Профспілкова скарбниця» та ОСОБА_1 Стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмір 159 319,75 грн. та покласти судові витрати у розмірі 2 389,80 грн.

Представник позивача в судове засіданні не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив в адресу суду заяву де зазначив, що просить розглянути справу за його відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань від них на адресу суду не надходило.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, суд, на підставі вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи, отримавши згоду представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 09 лютого 2016 року між КС «Профспілкова скарбниця» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 224-А на суму 140 000 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умовами кредитного договору кредитна спілка надала, а відповідач прийняла грошові кошти в розмірі 140 000, 00 грн. у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності у сумі, яку ОСОБА_1 зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 224-А між Кредитною спілкою «Профспілкова скарбниця» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Згідно з п.п. 1.1 договору поруки, в порядку та на умовах визначених цим договором, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором по зобов'язаннях ОСОБА_1, що виникли за договором кредиту.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за договором, укладеним між кредитором та боржником.

Відповідно до п. 2.3 договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язанням боржника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору не виконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином.

Згідно положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 16.05.2016 року було надіслано вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором, проте вказана вимога відповідачами була залишена без уваги.

Станом на 25 листопада 2016 р. заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором становить 159 319,75 грн. Заборгованість складається із: заборгованості із погашення суми кредиту в розмірі - 135 868,49 грн. та заборгованості із сплати відсотків за користування кредитом в сумі 23 451,26 грн., що підтверджується наданим представником позивача розрахунком.

Відповідно до п.п. б, в п. 4.3.1 кредитного договору, передбачено право позивача вимагати дострокового повернення кредиту у разі: п. б - затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів більш ніж один календарний місяць, п. в - перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 224-А від 09 лютого 2016 р., у зв'язку з чим виникла заборгованість по виплаті за договором, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання договору кредиту та стягнення на його користь з відповідачів солідарно суми боргу у розмірі 159 319,75 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 526, 553, 554, 598, 599, 611, 653, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати кредитний договір № 224-А від 09 лютого 2016 року укладений між Кредитною спілкою «Профспілкова скарбниця» та ОСОБА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» () заборгованість за кредитним договором в розмірі 159 319,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» ()судовий збір у розмірі 1 194 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» ()судовий збір у розмірі 1 194 грн. 90 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: