Справа № 199/8087/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С., про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.1994 року його бабці ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтуванні заявлених вимог посилається на те, що він є рідним онуком ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та спадкоємцем за заповітом від 03.07.1997 року, реєстровий №4-1124, після її смерті.

03.12.1994 року на ім'я ОСОБА_3 державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий №5-1442, на домоволодіння АДРЕСА_1.

У вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом було вказано ім'я та по-батькові бабки заявники як ОСОБА_3, що не відповідає імені та по-батькові ОСОБА_3, вказаному у паспорті та у свідоцтві про смерть, у зв'язку з чим державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. своєю постановою від 05.06.2014 року відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на дані обставини заявник просив суд встановити той факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1, видане державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д., зареєстроване в реєстрі за №5-1442, на ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання заявник не з'явився, його представник надала письмову заяву, якою підтримала вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність.

Заінтересована особа Державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою просила справу слухати за її відсутності та постановити рішення відповідно до вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка за життя склала заповіт від 03.07.1997 року, реєстровий №4-1124, яким все належне їй майно заповідала ОСОБА_1.

03.12.1994 року на ім'я ОСОБА_3 державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий №5-1442, на домоволодіння АДРЕСА_1.

У вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом було вказано ім'я та по-батькові власника як ОСОБА_3, що не відповідає імені та по-батькові ОСОБА_3, вказаному у свідоцтві про смерть, актовий запис №608 від 02.04.2002 року, у зв'язку з чим державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Н.С. своєю постановою від 05.06.2014 року відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 234 ЦПК України, суди розглядають цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На думку суду, зазначена розбіжність у документах зумовлена невірним написанням імені та по-батькові померлої з російської на українську мову.

Факт належності вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.1994 року ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть, заповітом від 03.07.1997 року, трудовою книжкою та іншими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації права на спадщину за заповітом після ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 317, 328 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити, що свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1, видане державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Стрілковською З.Д., зареєстроване в реєстрі за №5-1442, на ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя