У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заробітної плати за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в період з 22 червня 1987 року до 15 лютого 2000 року вона перебувала у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Содовий завод» (далі - ВАТ «Содовий завод»).

У зв'язку з тим, що на підприємстві припинили виплачувати заробітну плату, вона звернулася за захистом своїх трудових прав до суду і рішенням Слов'янського міського суду Донецької області від 24 жовтня 1997 року з ВАТ «Содовий завод» на її користь стягнуто заборгованість із заробітної плати у розмірі 806 грн 70 коп. Також рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2017 року з ВАТ «Содовий завод» на її користь стягнуто індексацію заробітної плати в розмірі 7 755 грн 37 коп. Виконавчий лист за цим рішенням вона надала ліквідаційній комісії ВАТ «Содовий завод» і він був прийнятий для виконання.

16 лютого 2017 року вона отримала довідку ліквідатора, в якій зазначено про неможливість виконати рішення суду.

ОСОБА_4 зазначала, що частка державної власності у ВАТ «Содовий завод» складає 100 %, тому вважала, що Фонд державного майна України несе субсидіарну відповідальність за невиконання зобов'язання боржником - ВАТ «Содовий завод».

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 на підставі положень Конституції України, ст. ст. 116, 117, 221, 232, 233 КЗпП України просила судстягнути з Фонду державного майна України на її користь індексацію заробітної плати у розмірі 7 755 грн 37 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що законом не передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність держави в особі Фонду державного майна України за невиконання зобов'язання ВАТ «Содовий завод», який не є правонаступником товариства, тому відсутні правові підстави покладати на Фонд державного майна України обов'язок ВАТ «Содовий завод» щодо виконання судового рішення.

При цьому згідно з чч. 2, 3 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 7 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель О.В. Закропивний