Справа № 433/2834/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі :

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої діє Какулія Отарі Євгенович, про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обгрунтування позовних вимог якого зазначив, що 05.10.2016 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за умовами якого між ними були погоджені всі істотні умови, які стосуються порядку передачі квартири та сплати грошових коштів за неї. Договір був укладений у простій письмовій формі. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 передала йому у власність квартиру, а він прийняв її та сплатив домовлену грошову суму. При укладенні договору вони погодили, що нотаріальне посвідчення договору буде здійснене протягом одного місяця з дати підписання, але не пізніше 05 листопада 2016 року. Оскільки придбана ним квартира знаходиться у м.Луганську, на території якого державні органи України не здійснюють свої повноваження, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири може бути здійснено лише на підконтрольній українській владі території. Однак ОСОБА_2 у звязку з її віком та станом здоровя відмовляється виїжджати за межі м.Луганська у звязку зі складністю перетину лінії розмежування. Оскільки вона виконала всі умови правочину, а нотаріальне посвідчення не може бути здійснене з обставин незалежних як від неї, так і від нього, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлової квартири, укладений 05.10.2017 року між ним та відповідачем, а також визнати за ним право власності на вказану квартиру, придбану за вищезазначеним договором купівлі-продажу.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач просив справу розглядати без його участі, про що надав суду письмову заяву. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Від представника відповідача до початку судового засідання також надійшла письмова заява, згідно якої він просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.02.2000 року, а також договору дарування квартири від 16.05.2001 року власником житлової квартири №80 за адресою: вул..Смоленська, буд.3, м.Луганськ є ОСОБА_2. Право власності зареєстроване у міському КП БТІ 07.05.2001 року та 24.05.2001 року. Зазначене також підтверджується копією технічного паспорту на житлову квартиру АДРЕСА_2 (а.с.16-23).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №76216795 від 19.12.2016 року, квартира №80 за адресою: м.Луганськ, вул..Смолєнская, будинок 3, паід забороною відчуження не перебуває (а.с.43).

05.10.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець ОСОБА_2 передала у власність покупця ОСОБА_1 житлову квартиру АДРЕСА_3, а ОСОБА_1 зобовязався сплатити погоджену сторонами грошову суму. Сторони домовились, що протягом одного місяця з моменту підписання договору, але не пізніше 05.11.2016 року, має бути укладений нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу, а у разі ухиляння однією стороною від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, інша сторона має право звернутись до суду із заявою про визнання дійсним цього договору (а.с.12-13).

Згідно акту приймання-передачі квартири від 05.10.2016 року, який є додатком до договору купівлі-продажу від 05.10.2016 року, продавець ОСОБА_3 передала, а покупець ОСОБА_1 прийняв на умовах оплати квартиру загальною площею 31,1 кв.м. На момент передачі квартири сторони підтверджують, що продавцем особисто передані покупцеві всі комплекти ключів від вхідних дверей до квартири, в ній відсутні будь-які особисті або побутові речі, які належать продавцю, квартира знаходиться у технічному стані, придатному для нормального її використання (а.с.14).

Як вбачається з копії розписки від 05.10.2016 року, ОСОБА_2 підтвердила факт того, що отримала в повному обсязі домовлену грошову суму згідно договору купівлі-продажу квартири (а.с.15).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З огляду на вищезазначене, оскільки позивач домовився з ОСОБА_2 щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі - продажу від 05 жовтня 2016 року , фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивачів може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як він набув у власність житлову квартиру №80 за адресою: вулиця Смоленська, буд.3, м.Луганськ, Луганської області, однак у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, з незалежних від нього підстав, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

На підставі ст.ст. 203, 220, 328, 334, 638, 640, 657 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,57, 60, 174, ч.3 ст.209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої діє Какулія Отарі Євгенович, про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 05 жовтня 2016 року у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на житлову квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, місто Луганськ, вулиця Смоленська (згідно електронного Реєстру речових прав на нерухоме майно вулиця Смолєнская)АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 16 січня 2017 року.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна

16.01.17

14.12.16