Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 Справа №607/7109/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Тернопільська міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що рішенням Тернопільської міської ради від 21.08.2008 р. № 5/20/8 погоджено прийняття гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність міста. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.09.2008 р. №1766, затверджено акт прийняття-передачі гуртожитку по АДРЕСА_1. Кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 надано ОСОБА_2 на підставі Ордера №55 від 14.03.2006 року на склад сім'ї 2 особи (ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3.). Станом на 27.05.2016 року кімната НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 не приватизована. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено повноваження органів місцевого самоврядування з приводу прийняття рішень про приватизацію кімнат в гуртожитку. Мешканці кімнат НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 гуртожитку по АДРЕСА_1 та ПП «ТернопільКомСервіс» засвідчили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 більше десяти років не проживають в кімнаті НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. Звернення позивача із даним позовом в суд є однією із форм захисту прав громадянина на реалізацію норм Законів України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків», «Про приватизацію державного житлового фонду».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, і не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Рішенням Тернопільської міської ради від 21.08.2008 р. №5/20/8, із метою реалізації Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та у відповідності до Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», погоджено прийняття гуртожитку по АДРЕСА_1 у комунальну власність міста.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.09.2008 р. №1766 затверджено Акт прийняття-передачі гуртожитку по АДРЕСА_1.

Кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1 надано ОСОБА_9 на підставі Ордера №55 від 14.03.2006 року на склад сім'ї 2 особи (ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3.). .

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов ПП «ТернопільКомСервіс» від 27.05.2016 року, кімната НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 - не приватизована.

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено повноваження органів місцевого самоврядування з приводу прийняття рішень про приватизацію кімнат в гуртожиру

Згідно абзацу 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії даного Закону поширюється на громадян, які на законних підставах тривалий час (не менше п'яти років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, та не мають іншого власного житла.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Для реалізації права на приватизацію житлового фонду громадяни, які прописані в житловому приміщенні зобов'язанні особисто подати довідку про склад сім'ї завірену в ЖЕКу/організації, яка здійснює обслуговування даного житлового фонду та заяву в орган приватизації.

Відповідно до вимог статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку.

Згідно статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також актів, складених комісією ПП «ТернопільКомСервіс» від 16.11.2016 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_4 більше десяти років не проживають в спірному житлі, ніхто не чинив їм жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, на даний час відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знялися із реєстрації, більше десяти років, без поважних причин, не проживають за адресою АДРЕСА_1 кім.НОМЕР_8.

Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Судом встановлено, що у ПП «ТернопільКомСервіс» будь-яких заяв про їх тимчасову відсутність та збереження за ними права користування спірним житлом - не подавали.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов Тернопільської міської ради підлягає до задоволення, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які залишаються зареєстрованими у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1, слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним житлом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, 71, 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Тернопільської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - кімнатою НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь Тернопільської міської ради 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан