Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 336/2810/17 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Номер провадження 22-ц/778/3176/17
У Х В А Л А

23 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою,за якою апеляційне провадження не було відкрито з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що під час ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 присутнім не був та копію рішення суду не отримував.

Апеляційна скарга направлена до суду першої інстанції 30 червня 2017 року, що підтверджується штемпелем поштової кореспонденції на конверті (а.с. 74), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду. Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказано коли саме він отримав копію оскаржуваного рішення суду. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду в апеляційній скарзі також не порушується.

Таким чином, в силу ст.ст. 72,73 ЦПК України, ОСОБА_1 необхідно було надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважних причин пропуску строку.

Окрім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив усіх осіб, які брали участь у справі, а саме представника позивача - ОСОБА_2, який діє на підставі договору № 122/ш про надання правової допомоги від 05 квітня 2017 року (а.с. 56) та доручення на підставі вказаного договору від 30.березня 2017 року (а.с. 57), його місце проживання, а також в порушення вимог ч. 5 ст. 295 ЦПК України до апеляційної скарги не додані її копії та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на викладені обставини, ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху.

Надано ОСОБА_1 строк тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням поважних причин для поновлення строку.

Надано ОСОБА_1 строк терміном п'ять днів з моменту отримання ухвали суду для направлення до суду апеляційної інстанції оновленої апеляційної скарги, в якій зазначити усіх учасників процесу, у тому числі представника позивача - ОСОБА_2, його місце проживання або місцезнаходження.

Надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі в межах строку, встановленого судом.

Попереджено, що у випадку неналежного або неповного виконання цієї ухвали, або пропуску строку, наданого для усунення недоліків апеляційної скарги, до апеляційної скарги будуть застосовані правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України - апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута (а.с. 83-84).

Вказана ухвала судді направлена на адресу ОСОБА_1 та отримана ним особисто 17 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 90).

До теперішнього часу недоліки апеляційної скарги не усунуто, будь-які заяви або клопотання від ОСОБА_1 до Апеляційного суду Запорізької області не надходили.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ст.ст. 5,10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст. 11, ч. 3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Аналогічна правова ситуація має місце і в цій справі.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

ОСОБА_1 при зверненні до суду із апеляційною скаргою не зазначив обставин, які свідчили б про об'єктивну неможливість звернутись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргу у встановлені ст. 294 ЦПК України строки.

Згідно з ч. 3 ст.297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 297 ЦПК України про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року у цій справі необхідно відмовити на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Оскільки апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не підлягає відкриттю, то відсутні підстави для вирішення питання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині надання суду апеляційної інстанції оновленої апеляційної скарги із зазначенням усіх учасників процесу, їх місце проживання або місцезнаходження, а також копій скарги та доданих до неї письмових матеріалів у кількості примірників відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова