ЄУН №337/4481/16-ц
Провадження №2/337/144/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 січня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Коваленко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача який обґрунтовує тим, що 23.07.2013р. в м.Запоріжжя на вул.Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02.08.2013р. винуватим в скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1299674 у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

06.08.2013р. до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернувся власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 із заявою про страхове відшкодування №8122.

Керуючись умовами договору та діючим законодавством України, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 4 494,66 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6770 від 19.11.2013 року, №6972 від 02.12.2013 року, №6411 від 16.09.2014р.

Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Повідомлення про ДТП відповідач ОСОБА_1 подав страховику 30.07.2013р.

Згідно зі ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика у строки і за умов, визначених цим Законом.

Оскільки відповідач не повідомив у письмовій формі страховика про настання страхового випадку та не надав документів щодо ДТП у строки та за умов, встановлених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» отримало право регресної вимоги до відповідача.

Вказане право вимоги перейшло до позивача відповідно до укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу № 01/05.10.16 від 05.10.2016 року.

11.11.2016р. позивач надіслав відповідачу претензію №833, яка залишилась без відповіді.

На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу 4494,66 грн. та сплачений судовий збір.

В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує тому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про слухання справи сповіщався належним чином, а тому відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.197 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2012р. між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого з 30.10.2012р. по 29.10.2013р. цивільно-правова відповідальність під час експлуатації автомобіля НОМЕР_3, була застрахована на умовах, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що свідчить поліс №АЕ/1299674.

23.07.2013р. о 15.45 год. в м. Запоріжжя на території БК «Титанів» по вул. Перемоги, 131, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Рено державний номер НОМЕР_4, рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_5, водій ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмований немає.

Вказані обставини встановлені постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя ЄУН №337/965/13-п від 02.08.2013р., якою ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до частин 3,4 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанови суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

31.07.2013р. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» від ОСОБА_1 отримало Заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 23.07.2013р. о 15.45год. в м.Запоріжжя по вул. Перемоги, 131, з забезпеченим транспортним засобом, яка надіслана останнім 30.07.2013р.

06.08.2013р. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» від потерпілого ОСОБА_2 отримало Заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 23.07.2013р. о 15.45год. в м.Запоріжжя по вул. Перемоги, 131 та заяву про страхове відшкодування.

Згідно звіту з оцінки транспортного засобу №9059 від 16.08.2013р., відновлювальний ремонт автомобілю НОМЕР_2 складає 7499,53грн., а вартість матеріального збитку власнику автомобіля складає 5494,66грн.

Страховим актом №11767/1 від 17.09.2014р. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» визнала дорожньо-транспортну пригоду з забезпеченим транспортним засобом страховим випадком та на підставі умов полісу визначило до виплати потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 4494,66грн.

З платіжних доручень №6770 від 19.11.2013 року, №6972 від 02.12.2013 року, №6411 від 16.09.2014року вбачається, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в загальному розмірі 4494,66 грн.

Згідно п.9 ст.7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих у наслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17.02.2011р. №3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» статтю 33 Закону № 1961-IV було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. За наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП, підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 22.06.2016 року у справі № 6-1253цс16.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_4, станом на 23.07.2013р. була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», 23.07.2013р. настав страховий випадок з вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відшкодувало потерпілій стороні - ОСОБА_2 матеріальну шкоду за пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль і оскільки водій забезпеченого транспортного засобу - ОСОБА_1 не повідомив у встановлені строки страховика про настання ДТП, то у страховика виникло право зворотної вимоги щодо стягнення з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_1 суми відшкодованої шкоди.

Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу №01/05.10.16 від 05.10.2016р. та додатків до нього, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в порядку та на умовах, визначених даним договором, як клієнт, передало ТОВ «Маркс.Капітал», як фактору, а фактор прийняв і зобовязався оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобовязаннями, що перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, також, в силу цього договору, фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресним вимогам клієнта згідно додатків до цього договору, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Згідно додатку №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу №01/05.10.16 від 05.10.2016р., ТОВ «Маркс.Капітал» набуло право регресної вимоги до ОСОБА_1

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж; боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним; виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

11.11.2016р. з метою досудового врегулювання даного питання, позивачем на адресу ОСОБА_1 надіслано регресну вимогу про виплату страхового відшкодування у розмірі 4494,66 грн., сплаченого ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», проте відповіді на вимогу до позивача не надходило.

Встановлені судом обставини та аналіз вищезазначених норм свідчать про те, що у ТОВ «Маркс.Капітал» виникло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 4494,66 грн. в порядку регресу. При цьому суд враховує, що відповідач заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надав, у судові засідання не зявився, тому, відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають повному задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими і доведеними.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 6, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1191, 979 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 212-215, 223ЦЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ»- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_6, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (36020, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 14-А/22, п/р НОМЕР_7 в АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647, ) в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4494,66 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., а всього 5872 (пять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривень 66 копійок.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте на підставі заяви відповідача, поданої до Хортицького районного суду міста Запоріжжя на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М.В. Сидорова