СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/71/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Ю.В.

за участю секретаря - Самчик І.М.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Маціборук В.О. про примусове входження до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Святошинського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Маціборук В.О. звернувся до суду з поданням, в якому просить винести рішення про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 з метою опису приміщення, яка належить на праві власності ОСОБА_3, РНОКПП:НОМЕР_1, яка зареєстрована: АДРЕСА_1, для подальшого виконання виконавчого документа, мотивуючи тим, що на виконанні у Святошинському районному відділі ДВС м. Київ, ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 759/151/28/14-ц від 28.05.2015 виданий Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ "Дельта Банк" суми боргу у розмірі 1 128 261,81 грн. 22.02.2016 р. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано Боржнику для самостійного виконання постанови в семиденний строк до 29.02.2015 р. , під вихідним номером 320/4 від 23.02.2016 року. Боржником у визначений для добровільного виконання строк рішення не виконано, станом на 28.12.2016 року жодних пояснень зі сторони Боржника не було, на виклики державного виконавця боржник не з'являється. При спробі державного виконавця відібрати пояснення зателефонувавши за номером телефону до АДРЕСА_1, НОМЕР_2, встановлено, що телефонний апарат абонента - відключено. В свою чергу державним виконавцем неодноразово направлялися виклики боржнику у яких йому було роз'яснено не тільки його права, а й обов'язки по виконанню рішення суду, яке є обов'язковим для всіх організацій, юридичних та фізичних осіб по свій території України, без винятку.

04.04.2016р. Державним виконавцем з метою забезпечення вимог стягувана та керуючись статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», винесена Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та надіслана сторонам виконавчого провадження № 50242263/4 та внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ДРОРМ.

04.04.2016р. Державним виконавцем керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», винесена Постанова про стягнення виконавчого збору, яка направлена боржникові до виконання рекомендованою кореспонденцією, під вихідним номером 320/4 від 06.04.2016. Державним виконавцем отримано відповіді на запити: МВС - транспортні засоби за Боржником не зареєстровані, ДФСУ - рахунки та дохід за Боржником не обліковуються, ПФУ - пенсії та заробітної плати у Боржника немає. Неодноразово Боржнику направлялися Виклики з проханням з'явитися на прийом до державного виконавця, надати пояснення та доступ до квартири АДРЕСА_1 (єдине наявне майно Боржника, що належить йому на праві власності), яка є арештованою та підлягає опису з метою реалізації та виконання Боржником своїх обов'язків перед Стягувачем, що з боку Боржника були проігноровані. При виході державного виконавця до вказаної квартири з метою опису майна, доступу до Квартири у добровільному порядку надано не було, про що складено відповідні акти державного виконавця та зроблено відповідні фотознімки. Згідно виконавчого документа, витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3. Саме через те, що Боржник злісно порушує Закон, ухиляється від виконання судового рішення, його дії призвели до тривалого невиконання виконавчого документа протягом 10 місяців, що потягнуло за собою порушення строків виконання, а також надходження скарг від Стягувача, щодо бездіяльності державного виконавця, який у свою чергу не має змоги потрапити до Квартири для її опису. Отже квартира АДРЕСА_1 - єдине майно, що зареєстроване за боржником, та обтяжене відповідно до договору іпотеки 7149 від 17.12.2007 року ПН, ОСОБА_7, де іпотекодержателем є ПАТ «Дельта Банк» (стягувач) та яке згідно Закону повинно бути арештоване, описане та реалізоване у рахунок погашення заборгованості перед Стягувачем. Таким чином, наявність рішення суду щодо примусового проникнення до житлового приміщення (квартири) боржника буде єдиною обґрунтованою та законною підставою для проникнення до житла боржника та здійснення в ньому опису його майна на виконання примусового стягнення грошових коштів та захисту інтересів стягувача.

Представник Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державна виконавча служба має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, якщо рішення суду не виконане.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, а також зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що до суду за примусовим проникненням до володіння особи має звертатись лише державний виконавець лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржнику вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, з наданої копії рекомендованого листа встановити відправника та суть відправлення неможливо, та інших документів, що підтверджувало б той факт, що боржник ухиляється від самостійного виконання рішення.

Також державним виконавцем не надано доказів що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1

Крім того, у своєму поданні державним виконавцем не зазначено та не надано доказів, хто саме перешкоджає входженню державного виконавця до квартири, а також, враховуючи те, що не надано доказів про склад осіб, що станом на даний час проживають у цій квартирі, з метою уникнення порушення прав інших користувачів та власників вказаної квартири, суд приходить до висновку про те, що подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Маціборук В.О. про примусове входження до житлового боржника не обґрунтоване належним чином, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Маціборук В.О. про примусове входження до житла боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В.Войтенко