Справа № 2-7447/2009
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві, в залі суду № 3 цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Комунальне підприємство Київської обласної ради «Білоцерківводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з водопостачання та водовідведення, мотивуючи його тим, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 25.11.2005 року. Відповідачі не оплачують своєчасно вартість наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення, в зв'язку з чим за ними утворився борг в розмірі 1921 грн. 21 коп.. Позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача, солідарно суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1921,21 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 12.07.2016 року, за клопотанням представника позивача, було змінено найменування позивача з Комунального підприємства Київської обласної ради «Білоцерківводоканал» на Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, з підстав, що є аналогічними, наведеним у позовній заяві та просила суд позов задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти задоволення позову, вважають його не обґрунтованим.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1. Власником даної квартири, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 листопада 2005 року є ОСОБА_1.

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02.10.2006 року з відповідачів було стягнуто борг за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1289,46 грн., який утворився станом на 01.06.2006 року.

Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року ОСОБА_1 уклала договір № 52 на погашення заборгованості зі сплати вартості наданих послуг. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувалася сплатити заборгованість, яка виникла на момент укладення договору, та вчасно сплачувати поточні платежі за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення. Заборгованість складала 3784,49 коп., з врахуванням боргу за вищевказаним рішенням суду, та без врахування боргу за рішенням суду заборгованість, яка підлягала до сплати становила 2495,03 грн.. Свої зобов'язання за договором відповідачі належним чином не виконували, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заборгованість в сумі 1921,21 грн. утворилася за період з 01.06.2006 року по 01.07.2009 року.

Також, про визнання заборгованості відповідачами свідчить те, що 22.08.2008 року відповідач ОСОБА_1 підписала акт звіряння № 2 заборгованості з водопостачання та водовідведення та сплатила 100,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідачем ОСОБА_2 дані дії відповідача ОСОБА_1 ніяким чином не оскаржувалися.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні обґрунтовували свою позицію тим, що нарахування заборгованості проводилося за об'єми використаної води, які вищі ніж ті, що на їх думку вони використовують. Відповідачі належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного до суду не надали. Крім того, відповідачі зазначили, що в них відсутні грошові кошти для належного існування, і вони не мають можливості сплачувати утворену заборгованість за надані комунальні послуги.

Суд критично ставиться до позиції відповідачів щодо відсутності грошових коштів для виконання зобов»язання по договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення в зв»язку з тим, що відповідно до ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Також суд не бере до уваги заяву відповідачів про безпідставні нарахування заборгованості, які проводяться за обсяги використаної води, які вище ніж ними використовуються, в зв»язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено те, що в будинку АДРЕСА_1 встановлено будинковий засіб обліку води, квартира, в якій мешкають відповідачі не обладнана квартирними засобами обліку води. Відповідно до наданих документів в квартирі стоять необломбовані засоби обліку, а керуючись нормами п. 5.23 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 № 190, розрахунки проводяться згідно з показами засобів обліку з моменту опломбування їх з'єднувальних частин та вузла обліку представником виробника. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються, тому нарахування проводяться на підставі п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який немає квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку не враховуючи витрати виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень в цьому будинку, та сумарних витрат води за показання усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири. Разом з тим, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради, керуючись п. 3 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», 25.08.2004 року видав розпорядження за № 533 р, яким визначив, що споживач, який немає квартирних лічильників холодної води сплачує вартість послуг з водопостачання за показниками засобів побудинкового обліку, але не більше як 2,0 норми на одного мешканця.

Законодавець покладає на відповідачів обов'язок сплачувати комунальні послуги на підставі ст.ст. 67, 68, 162 ЖК УРСР, "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року за № 572, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати квартплату та комунальні послуги, в тому числі і за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 64 ЖК України відповідачі як повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з ним відповідальність щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг.

Так згідно ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймач житлового приміщення зобов'язаний своєчасно сплачувати квартплату та комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 64 ЖК України відповідачі як повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з ним відповідальність щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідачі, не оплачуючи надані послуги, порушили вимоги Закону, і тому у відповідачів перед позивачем виникли зобов'язання.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

В судовому засіданні відповідачі зазначили про те, що не згодні з розміром утвореної заборгованості за надані послуги, і вказане підтверджується актом звірки заборгованості за житлово-комунальні послуги від 24.09.2009 року, який складений представниками позивача, за участю відповідача ОСОБА_1, в якому вказано про те, що ОСОБА_1 не згодна з розміром утвореної заборгованості в сумі 16785,00 грн.. Однак, суд не бере до уваги вказаний акт, виходячи з того, що він був складений після подачі позивачем вказаного позову до суду. Крім того, 22 серпня 2008 року ОСОБА_1 уклала договір № 52 на погашення заборгованості зі сплати вартості наданих послуг, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувалася сплатити заборгованість, яка виникла на момент укладення договору, та вчасно сплачувати поточні платежі за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення, тобто визнала борг, який утворився за надані комунальні послуги. Даний договір був укладений між сторонами до подачі даного позову до суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача борг в сумі 1921 грн. 21 коп. за період з 01.06.2006 року по 01.07.2009 року.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони( кредитора) певну дію - сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі ними користуються.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року закріплено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (п.18), передбачено, що розрахунковим періодом для внесення оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, згідно вище перелічених нормативно-правових актів, відповідачі були зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за надані послуги з водопостачання та водовідведення, однак, свої зобов'язання належним чином не виконували, в зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до вимог п.п. 9, 10, 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 облік питної води здійснюється за допомогою квартирних або будинкових приладів обліку, у разі їх відсутності згідно з нормами споживання питної води, затвердженими у встановленому Законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.18 та п.3 ч.31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, споживачі зобов"язані оплачувати послуги у строки, установлені договором або законом, а виконавець послуг має право вимагати від споживачів дотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, у тому числі, щодо своєчасної їх оплати.

Таким чином, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі рішення 43-ї сесії Білоцерківської міської Ради від 18.02.2009 року за № 973 та Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивач звільнений від сплати держмита при подачі до суду вказаної позовної заяви. Відповідачі звільнені від сплати державного мита на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», як постраждалі внаслідок аварії на ЧАЕС. Таким чином, підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача 30 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 67, 68, 162 ЖК УРСР, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, ст.ст. 509, 525 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 214, 215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1921 гривню 21 копійку та 30 гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути 1951 гривню 21 копійку.

Звільнити сторони від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Жарікова