Провадження №4-с/263/13/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2017 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя в складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання незаконним повідомлення про повернення виконавчого документу, скасування його та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (далі ПАТ «ПроКредит Банк») звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 посилаючись на те, що 23.11.2016 року на адресу ПАТ «ПроКредит Банк» надійшли повідомлення від 12.10.2016 року №16597 та №16598 державного виконавця Гросова А.О. про повернення стягувану виконавчих документів - двох виконавчих листів №2/519/996/12, виданих 19.09.2012 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 139597,02 грн. без прийняття до виконання, з посиланням на п.8 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2.06.2016 року, який набрав законної сили 5.10.2016 року. Однак, відповідно до п.8 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2.06.2016 року, який набрав законної сили 5.10.2016 року, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим. Вказував, що вказані виконавчі листи було предявлені Банком до виконання 4.10.2016 року, шляхом спрямування заяви про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчими документами на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поштовою кореспонденцією, що підтверджується реєстром поштових відправлень та повідомленням про відправлення від 04.10.2016 року. Водночас, Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року, який діяв на момент предявлення виконавчих документів до виконання 04.10.2016 року не передбачено сплату стягувачем авансового внеску при предявленні виконавчого документу до виконання. Представник заявника просив: визнати незаконними повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання № 16597 та №16598 від 12.10.2016 року винесене державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та скасувати їх; зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийняти виконавчі листи від 19.09.2012 року №2/519/996/12 (2 шт.), солідарні боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відкрити за ними виконавчі провадження.

Представник заявника ПАТ «ПроКредит Банк» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги в скарзі підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, заперечував проти задоволення вимог скарги на підставі наданих заперечень, з яких вбачається, що за наведеними обставинами державний виконавець здійснював свої дії за вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження»

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що 19.09.2012 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя видані два виконавчих листа №2/519/996/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 139597,02 грн., які були предявлені до виконання 04.10.2016 року, шляхом спрямування заяви про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчими листами на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поштовою кореспонденцією до дії нового Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується копією реєстру відправлення кореспонденції та фіскальним чеком від 04.10.2016 року.

Суд вважає, що здача на пошту є юридично значимою дією і є предявленням виконавчого листа, який адресований конкретному органу ДВС. Даний спосіб предявлення виконавчого документу не протирічить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» або Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Згідно з ч.1 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як зазначено у статті 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Таким чином, державний виконавець повинен був прийняти рішення про відкриття провадження відповідно з нормами діючими на дату подачі цього документу, що відображено на конверті (04.10.2016 року).

12.10.2016 року державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 з посиланням на вимоги п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) повідомив ПАТ «ПроКредит Банк» про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, посилаючись на те, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплатити авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Як зазначалося вище, Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року, який набрав законної сили 05.10.2016 року) не може бути застосований, оскільки набув чинність пізніше вчинених Банком дій, повязаних з предявлення виконавчого документу до виконання. При цьому, з боку ПАТ «ПроКредит Банк» були дотримані вимоги до виконавчого документу, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент предявлення виконавчого документу до виконання).

Таким чином, посилання державного виконавця у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу, в звязку з ненаданням підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим, є неспроможним та таким, що порушує законні права та інтереси заявника, тобто ПАТ «ПроКредит Банк», як стягувача.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Закону, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При таких обставинах, з урахуванням викладеного, суд вважає, що державним виконавцем при винесенні повідомлень про повернення виконавчого документу - виконавчих листів №2/519/996/12, виданих 19.09.2012 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя стягувачу ПАТ «ПроКредит Банк» були порушені вимоги діючого законодавства, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент предявлення виконавчого документу до виконання), що порушило законні права та інтереси заявника, тобто ПАТ «ПроКредит Банк», як стягувача і як факт винесення незаконних повідомлень про повернення виконавчих документів без прийняття.

Таким чином, суд вважає, що повідомлення про повернення виконавчих документів є незаконним їх слід скасувати та зобовязати заінтересовану особу вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання незаконним повідомлення про повернення виконавчого документу, скасування його та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконними повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання №6597 та №16598 від 12.10.2016 року, винесених державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та скасувати їх.

Зобов'язати Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийняти виконавчі листи від 19.09.2012 року №2/519/996/12 (2 шт.), солідарні боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відкрити за ними виконавчі провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: П.І. Папаценко