Справа № 585/3182/16-ц
Номер провадження 2/585/49/17
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі С.А. Дем'яненко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в місті Ромни цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Кей-Колект» звернулося в суду з позовом до ОСОБА_1 і просить: звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме - нежитлове приміщення за адресою Сумська обл. м. Ромни вул. Луценка 4, яке перебуває під арештом на підставі постанови № 44628519 від 05.10.2015 року ВДВС Роменського МРУЮ; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову вказано, що 22.01.2008 року ОСОБА_1 уклала з АКІБ «УкрСиббанк» Генеральний договір про надання кредитних послуг № 0 у валюті, згідно якого грошові кошти надаються на підставі діючих індивідуальних угод у вигляді одного або декількох траншів, загальна сума не може перевищувати суму визначену генеральним договором про надання кредитних послуг № 0. Також було укладено додаткові угоди до вищевказаного генерального договору, згідно яких надавався кредит двома траншами, а саме: Додаткова угода № 1 (Індивідуальна угода) № 0 від 22.01.2008 року, згідно якої надавався кредит в сумі 1000000,00 грн. та Додаткова угода № 2 (Індивідуальна угода) № 0 від 13.02.2008 року, згідно якої надавався кредит в сумі 370000,00 грн. В забезпечення належного виконання зобовязання за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 0 від 22.01.2008 був укладений Іпотечний договір № 13081 від 22.01.2008 року. В забезпечення належного виконання зобов'язання за Додатковою угодою № 1(Індивідуальна угода) № 0 від 22.01.2008 року, додатковою угодою № 2 (Індивідуальна угода) № 0 від 13.02.2008 року був укладений іпотечний договір № 7564 від 06.11.2008 року. За умовами договорів Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 0 від 22.01.2008 року наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Луценка, 4 а в якості забезпечення виконання зобов'язань за Додатковою угодою № 1 (Індивідуальна угода) № 0 від 22.01.2008 року, Додатковою угодою № 2 до (Індивідуальна угода) № 0 від 13.02.2008 року Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю відповідно - земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Луценка, 4 (чотири). Позивач зазначає, що право вимоги за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 0 від 22.01.2008 року, складовими якого є індивідуальні угоди: Додаткова угода № 1 (Індивідуальна угода) № 0 від 22.01.2008 року та Додаткова угода № 2 (Індивідуальна угода) № 0 від 13.02.2008 року було відступлено ТОВ ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за договором факторингу та договором відступлення права вимоги за вищевказаними договорами іпотеки, а також зареєстровано Державному реєстрі іпотек. 30 червня 2016 року позивачу, при зверненні до нотаріуса, стало відомо, що на дане майно, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 7564 від 06.11.2008 року, накладено арешт на підставі постанови № 44628519 від 05.10.2015 року Відділу державної виконавчої служби Роменського МРУЮ.

В судові засідання 9 грудня 2016 року та 4 січня 2017 року позивач явку представника не забезпечив, представник надав заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 9 грудня 2016 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки порушене позивачем питання має вирішуватися в порядку передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання 4 січня 2017 року не прибули. Представник відповідача надав клопотання про розгляд провадження без його участі.

Роменський МВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області явку представника в судове засідання 4 січня 2017 року не забезпечив, представник надав заяву про розгляд справи без його участі. Також в заяві представник вказав, що підтримує клопотання представника ОСОБА_1 в повному обсязі.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Роменського міськрайоного суду від 23 березня 2016 року позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ТОВ «Моноліт» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено і з боржників, в солідарному порядку, на користь ТОВ «Кей-Колект», стягнуто заборгованість по кредитному договору № 0 в розмірі 1 664 804,01 грн., та судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

3 вересня 2013 року, Роменським міськрайсудом, видано виконавчий лист, справа 585/715/13-ц 2/585/337/13, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ТОВ «Моноліт» в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0 в розмірі 1 664 804,01 грн., та судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

За заявою стягувача ТОВ «Кей-коллект», 5 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Роменського МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 44628519) з виконання виконавчого листа № 2/585/337/13, який виданий 03.09.2013 Роменським міськрайсудом.

Постановою державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ від 5 жовтня 2015 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/585/337/13, накладено арешт на нежитлову будівлю за адресою м.Ромни вул. Луценка 4.

Відповідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, вказане положення закріплене і в попередніх редакціях вказаного Закону.

Відповідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В п.1 постанови № 5 від 3 червня 2016 року пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Пунктом 5 постанови № 5 від 3 червня 2016 року пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно п. 1) ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки позивач є стороною виконавчого провадження, яка має вирішувати питання, пов'язані з виконавчим провадженням (оскільки арешт накладено в межах виконавчого провадження) в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, а саме шляхом оскарження постанови про накладення арешту.

Керуючись п. 1) ст. 205 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про звільнення майна з-під арешту закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя... підпис.

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_4