Справа № 744/202/17
Провадження № 2/744/88/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Казановській Ю. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого уповноваженого дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги представника, адвоката ОСОБА_2, предявив позов до відповідача, ОСОБА_3, за яким сторона позивача просить стягнути на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_3 борг у сумі 50600 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що відповідач є родичкою позивача. Користуючись родинними звязками, відповідач неодноразово позичала у позивача гроші, які обіцяла повернути у певний час, але обіцянки не виконувала, грошей не повертала й при наступній нагоді знов таки, використовуючи родинні звязки, просила в борг й отримувала в борг від позивача ОСОБА_1 певні суми грошових коштів. Позивач під час передачі грошей відповідачеві, довіряючи їй, ніяких письмових угод не укладав, розписок, котрі б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_3 від позивача ОСОБА_1 отримувала в борг грошові суми, не вимагав, а тому відповідач їх і не надавала позивачеві. Фактично сторони укладали договори позики в усній формі. Усього позивач надав у борг відповідачеві 50600 гривень, а саме; у 2008 році 5000 гривень 00 копійок; у 2011 році - 18000 гривень 00 копійок й 10000 гривень 00 копійок; у 2015 році - 7000 гривень 00 копійок й 7600 гривень 00 копійок; у 2016 році - 3000 гривень 00 копійок. Усі позичені в борг грошові кошти відповідач витратила на свої потреби та потреби своєї сімї. Позивач неодноразово просив відповідача повернути надані в борг грошові кошти, на що відповідач погоджувалася їх повернути, але не повертала. Останній раз відповідач зобовязалася повернути всі позичені кошти в розмірі 50600 гривень 00 копійок до 01 жовтня 2016 року, але не повернула ні єдиної копійки й на цей час. Такі обставини змусили сторону позивача звернутися до суду за захистом прав та інтересів позивача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав частково у розмірі суми 7000 гривень 00 копійок та пояснив про те, що цю суму грошей він передав відповідачеві ОСОБА_3 у себе вдома. Розписку про отримання грошей у борг він від відповідача не вимагав, інших доказів отримання відповідачем суми 7000 гривень 00 копійок у нього немає. Щодо повернення решти грошей, окрім 7000 гривень 00 копійок, зараз він до відповідача претензій не має.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_2, у судовому засіданні позов підтримав частково у частині необхідності стягнення з відповідача на користь позивача 7000 гривень 00 копійок суми основного боргу. У частині потреби стягнення з відповідача на користь позивача решти заявленої за позовом суми вимоги не підтримав. Пояснив, що на його переконання, 7000 гривень 00 копійок як сума основного боргу має бути стягнена з відповідача через те, що він особисто переконаний, що позивач хоча й не має розписок про отримання відповідачем боргу, але він заявив свої позовні вимоги не просто так.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила про те, що аніяких грошей у розмірі претензій позивача в сумі 7000 гривень 00 копійок вона не брала.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_4, у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що за відсутності доказів позовні вимоги сторони позивача він вважає безґрунтовними.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних обставин.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України у разі заперечення однією із сторін факту вчинення правочину, який за законом належить укладати у письмовій формі, або оспорювання окремих його частин такий факт може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду із цього приводу не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

За таких обставин, враховуючи те, що стороною позивача перелічених у цивільному процесуальному законі доказів отримання грошей відповідачем у сумі 7000 гривень 00 копійок, щодо оформлення позики яких законом встановлена необхідність дотримання письмової форми правочину, суду зовсім не надано, а стороною відповідача обставини отримання таких коштів цілком заперечується, суд приходить до висновку про не доведеність стороною позивача факту укладення договору позики з відповідачем на суму 7000 гривень 00 копійок. Поряд з цим, суд зауважує, що стороною позивача щодо решти суми заявлених до стягнення грошей позовні вимоги не підтримуються.

З огляду на викладене, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 218, ст. 1047 Цивільного кодексу України, аніяких правових підстав для задоволення позову суд не убачає.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. І. Гнип