Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2017 року

Гайворонський районний суду Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Сліпенко Р.Ю., при секретарі Зеленко О.І.

з участю представника позивача адвоката - ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання обєкта особистою приватною власністю дружини, -,-

В С Т А Н О В И В:

16.05.2017 року до Гайворонського районного суду звернувся ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив визнати за ним та відповідачкою по ? частині житлової квартири № 9 в будинку № 76 що розташований по вул. Центральна м. Гайворон Кіровоградської області.

01.08.2017 року до Гайворонського районного суду з зустрічною позовною заявою звернулась ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту окремого проживання в звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин та про визнання обєкта особистою приватною власністю дружини

04.12.2017 року представник позивача за первинним позовом ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду про що. 04.12.2017 року судом було винесено ухвалу якою, справу в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без розгляду.

Продовжено розгляд справи в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин та визнанням обєкта особистою приватною власністю дружини по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 19.07.2002 року нею було придбано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в м. Гайворон за кошти, які не були спільною власністю подружжя. Кошти на вказану квартиру їй подарували її батьки, які переслали їх 10.07.2002 року 4 000 доларів США з Ізраїлю, де вони проживають. Вказані обставини стверджуються письмовими доказами банківським переводом від 10.07.2002 року, який доданий до зустрічної позовної заяви. Отримавши кошти, ОСОБА_3 одразу ж пішла до колишніх власників квартири ОСОБА_5, дала гроші за квартиру 2 400 доларів США і 19.07.2012 року вказаний договір купівлі-продажу квартири був посвідчений нотаріально. Крім того, позивачка за зустрічним позовом зазначає, що на час придбання квартири вони фактично припинили шлюбні відносини і проживали окремо. В 1998 році шлюб між нами було розірвано Гайворонським районним судом 23.11.1998 року. З того часу сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного бюджету у них не було, в кожного з них були свої кошти, спільне господарство вони не вели, і в гуртожитку проживали в окремих кімнатах, вона сама себе утримувала, працювала, також зазначає вони поновили шлюбні відносини тільки в 2004р. Тому позивачка за зустрічним позовом просить встановити факт їхнього окремого проживання в звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин та визнати за нею право власності на квартиру № 9 в будинку № 76 що розташований по вул. Центральна м. Гайворон Кіровоградської області. Позивачка за зустрічним позовом та її представник в судовому засіданні від позовної вимоги за зустрічний позов про встановлення факту окремого проживання в звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин відмовились в іншій частині позов підтримали та просять його задовільнити в повному обсязі.

Представник відповідача за в судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що за квартиру, 2 400 доларів США їй передала ОСОБА_3 19.07.2012 року вказаний договір купівлі-продажу квартири був посвідчений нотаріально між нею та ОСОБА_3.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожен окремо в судовому засіданні підтвердили, ті обставини, що кошти на квартиру ОСОБА_3 прислали батьки, та те, що влітку 2002 року ОСОБА_3 телефонувала до своїх батьків ОСОБА_9 в Ізраїль, щоб вони їй вислали кошти на купівлю квартири у ОСОБА_5. Крім того ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_3 в 2002 році купила квартиру за кошти, які їй надіслали батьки з Ізраїлю, на час купівлі квартири з ОСОБА_4 вони не проживали.

Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вказані обставини, а саме те, що кошти на квартиру ОСОБА_3 прислали батьки, в судовому засіданні ствердили свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_6 пояснив, що влітку 2002 року ОСОБА_3 телефонувала з його домашнього стаціонарного телефону до своїх батьків ОСОБА_9 в Ізраїль, щоб вони їй вислали кошти на купівлю квартири у ОСОБА_5. ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_3 Отримавши кошти , ОСОБА_3 одразу ж пішла до колишніх власників квартири ОСОБА_5, дала гроші за квартиру 2 400 доларів США і 19.07.2012 року вказаний договір купівлі-продажу квартири був посвідчений нотаріально. Вказані обставини в судовому засіданні ствердила ОСОБА_5, яка пояснила, що з ОСОБА_3 була домовленість про купівлі квартири. ОСОБА_3 просила кілька днів зачекати, поки батьки їй пришлють кошти на квартиру. ОСОБА_5 погодилась. Батьки прислали ОСОБА_3 кошти і вона зі нею розрахувалась і потім вони звернулись до нотаріуса, який нотаріально посвідчив договір купівлі - продажу. З ОСОБА_4 ніякої домовленості не було, вона його не бачила і він їй ніяких коштів не давав. Крім того, вказані обставини стверджуються письмовими поясненнями батьків ОСОБА_3. Вказані пояснення завірені нотаріусом, кріплені печаткою нотаріуса, посвідченні в « Міровом обласном суде города Тель-Авив» , завірені печаткою суду Магістрата м. Тель-Авів та підписані суддею. Як вказано в Апостілі держави Ізраїль, ці пояснення є офіційним документом.

Згідно договору купівлі продажу вказаної квартири покупцем вказано тільки ОСОБА_3. Цей факт, на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_4 не брав участь у купівлі квартири, так як він обовязково був би вписаний в договорі купівлі продажу квартири як чоловік ОСОБА_3, що погоджується на купівлю квартири. Відповідно до ст. 24 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на час придбання ОСОБА_3 І,Ю. квартири майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар, або в порядку спадкування, є власністю кожного з них. В п.9 Пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», який діяв на час придбання квартири, вказано, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, зясовувати джерело і час придбання майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно ст. 22, ст. 25, 27-1 КпШС України, спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними рухоме і нерухоме майно, крім майна, яке належало йому до одруження, або одержане ним в дар, в порядку спадкування або іншого роздільного майна а також нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу. В п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де вказано, що , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно зясовувати джерело і час його придбання. Там же вказано, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Виходячи з викладеного суд вважає, що ОСОБА_3 придбала квартиру за кошти, які їй подарували її батьки, що підтверджується копією виписки грошового переказу, та заявою батьків ОСОБА_3 тому, відповідно ст. 24 КпСШ України, ст. 57 СК України, вказана квартира є її особистою приватною власністю, а не спільною власністю подружжя і поділу не підлягає. А тому позов ОСОБА_3 не обхідно задовольнити в повному обсязі та визнати квартиру АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_3.

В силу ст. 141 ЦПК України, оскільки жодною із сторін не заявлено про відшкодування їй судових витрат, судові витрати суд покладає на сторони.

Керуючись ст.ст. 19, 175, 188, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання обєкта особистою приватною власністю дружини задовільнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру № 9 в будинку № 76 що розташований по вул. Центральна м. Гайворон Кіровоградської області.

Достягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 627 гривень 68 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Р. Ю. Сліпенко

Дата документу 20.12.2017