ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1443/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Горбань С.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-20» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 р. житлово-будівельний кооператив «Молодіжний-20» (далі - ЖБК «Молодіжний-20») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені в загальному розмірі 40408,48 грн., а також судових витрат - судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 500 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. ЖБК «Молодіжний-20» надає житлово-комунальні послуги (з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і опалення) для будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зобов'язань по сплаті вартості спожитих житлово-комунальних послуг станом на 27 липня 2016 виникла заборгованість в розмірі 21623,82 грн. Відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних.

Від представника позивача Черкасова О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статті 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 і зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 8).

ЖБК «Молодіжний-20» забезпечує надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та опалення для будинку АДРЕСА_1.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV).

Відповідно до статті 19 Закону № 1875-IV відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири.

За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що зобов'язання по оплаті вартості комунальних послуг покладається на споживача законом, а отже відсутність оформленого письмового договору на надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати таких послуг.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, будучи споживачем житлово-комунальних послуг, з 2009 р. не виконує належним чином покладений на нього законом обов'язок по сплаті вартості спожитих житлово-комунальних послуг, що обумовило виникнення заборгованості.

При визначенні суми заборгованості суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок, згідно якого загальний розмір заборгованості відповідача станом на 30 червня 2016 р. становить 21623,82 грн. (а.с. 9).

Враховуючи, що зазначений розрахунок містить відомості щодо вартості наданих відповідачу житлово-комунальних послуг та інформацію про надходження від нього коштів, суд вважає його об'єктивним доказом розміру боргових зобов'язань ОСОБА_2

За приписами статей 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач не виконав грошове зобов'язання, а отже він в силу положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з січня 2013р. по червень 2016 р. його втрати від інфляції склали 12465,45 грн., а три проценти річних від простроченої суми за три роки прострочення - 1946,13 (а.с. 14).

Окрім того позивач також нарахував відповідачу пеню за період з 1 січня по 24 червня 2016 р. в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у вказаний період, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Водночас позивач не послався на жодні норми закону, якими він керувався при нарахуванні пені.

Оскільки суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина 1 статті 11, статті 10, 60 ЦПК України), вимогу про стягнення пені суд вважає недоведеною і підстав для її задоволення не вбачає.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги ЖБК «Молодіжний-20» в загальному розмірі 36035,40 грн., що включає суму основного боргу - 21623,82 грн., втрати від інфляції - 12465,45 грн. та три проценти річних - 1946,13 грн.

Вирішуючи відповідно до положень статті 88 ЦПК України питання про розподіл судових витрат суд враховує, що ціна заявленого ЖБК «Молодіжний-20» позову становить 40408,48 грн., і позов оплачений судовим збором в загальному розмірі 1378 грн. (а.с. 3, 15).

Оскільки позов задоволено на 36035,40 грн., тобто на 89% (36035,40,29х100:40408,48), присудженню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 1226,42 грн. (1378 х 89%).

Підстав для присудження з відповідача витрат на правову допомогу суд не вбачає, оскільки документального підтвердження реальності таких витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-20» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-20» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі 36035 гривень 40 копійок та судові витрати в сумі 1226 гривень 42 копійки, а усього 37261 гривню 82 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: