У х в а л а

09 березня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до рішення апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати договір довічного утримання, який був укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 18 жовтня 2012 року, визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про часткове визнання недійсним договору довічного утримання від 18 жовтня 2012 року у частині його укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року зазначені позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року у задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, яким розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

У прийнятті касаційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року не може бути прийнята до провадження, оскільки ухвала про відмову ухвалити додаткове рішення не підлягає оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України, оскільки перегляд ухвал, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 293 ЦПК України не перераховано у п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України,

На підставі наведеного та керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

У прийнятті касаційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік