Справа № 466/6454/15 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/1537/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. в ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Львівській області, Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України у Львівській області (далі УДСО при ГУ МВС України у Львівській області, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача в його користь 1 351,60 грн. у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог зазначив про те, що 22 серпня 2012 року він звернувся до відповідача із заявою щодо підключення його квартири під охорону пультом централізованого спостереження УДСО при ГУ МВС України у Львівській області.

02 вересня 2012 року працівник УДСО при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5, оглянувши прилади ОС його квартири сказав, що для здійснення пусконалагоджувальних робіт з ПЦС УДСО у Львівській області йому необхідно купити комунікатор КУ-ОІ та блок підключення (фільтр), які використовуються лише для ПЦС УДСО при ГУ МВС України у Львівській області.

05 вересня 2012 року він, ОСОБА_3 купив комунікатор КУ-ОІ та блок підключення (фільтр) за 776,00 гривень.

13 вересня 2012 року працівник УДСО при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 привіз йому у квартиру договір №48-08 на пуско - налагоджувальні роботи в сумі 471,60грн., який він, позивач, 14 вересня 2012 року оплатив.

30 жовтня 2012 року він надав працівнику УДСО при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 копії технічного паспорту та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та паспорт громадянина України, та він 31 жовтня 2012 року здійснив оплату за кросувальні роботи в сумі 84 ,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного міста Львова від 09 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України в користь ОСОБА_3 1351, 60 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят одну гривню шістдесят копійок) у відшкодування майнової шкоди.

У задоволенні решт позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 09 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині часткового задоволення позову ОСОБА_3 та стягуючи з Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України в користь ОСОБА_3 1351 грн. 60 коп. майнової шкоди, суд виходив з тих обставин, що позивачем понесено витрати по укладенню договору Ц-М-4808 від 23 серпня 2012 року на загальну суму 1351 грн. 60 коп.

З таким висновком колегія суддів не поговджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_3 та УДСО при ГУ МВС України у Львівській області 23 серпня 2012 року укладено Договір Ц-М-4808, предметом якого є налагодження виконавцем договору засобів охоронної сигналізації в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2. Вартість робіт було визначено на суму 471,60 грн. Для здійснення пусконалагоджувальних робіт з ПЦС УДСО при ГУ МВС України у Львівській області він придбав комунікатор КУ-ОІ та блок підключення (фільтр) за 776,00грн. Крім цього, 31 жовтня 2012 року позивач ОСОБА_3 сплатив 84,00грн. за проведення кросувальних робіт.

У відповідності до акту № 4808 приймання виконаних підрядних робіт згідно Договору Ц-М-48-08 від 23 серпня 2012 року встановлено, що стороною замовника позивачем ОСОБА_3 прийнято виконані УДСО при ГУ МВС України у Львівській області монтаж, налагодження засобів тривожної сигналізації, згідно умов Договору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2014 року у справі №466/5120/14-ц за позовом ОСОБА_3 до УДСО при ГУ МВС України у Львівській області про зобовязання до вчинення дій, яке ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року залишено без змін, відмовлено у позові ОСОБА_3 про зобовязання відповідача укласти з ним типовий договір на охорону пультом центрального спостереження УДСО у Львівській області квартири АДРЕСА_1 та стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2013 року у справі №466/1071/13-ц за позовом ОСОБА_3 до УДСО при ГУ МВС України у Львівській області про захист прав споживачів, визнання договору нікчемним, зобовязання до вчинення дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яке ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03 грудня 2013 року залишено без змін, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведенням перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом беззаперечно встановлено, що на виконання умов договору Ц-М-4808 від 23.08.2012 року Державною службою охорони головного управління МВС України у Львівській області здійснено налагодження засобів охоронної сигналізації у квартирі позивача на вул. Торговій, 15 у м. Львові і останній такі роботи прийняв, про що свідчить акт №4808. Підстав для проведення інших робіт Державною службою охорони головного управління МВС України у Львівській області чи Управлінням поліції охорони у Львівській області Національної поліції України за відсутності договору, немає.

Доводи позовної заяви ОСОБА_3 не дають підстав вважати, що під час виконання умов договору Ц-М-4808 від 23.08.2012 року Державною службою охорони головного управління МВС України у Львівській області чи безпосередньо після його повного виконання останнім завдано йому, ОСОБА_3 шкоду на загальну суму в розмірі 1351 грн. 60 коп., так як частина згаданих коштів позивачем була витрачена для можливості виконання виконавцем умов згаданого договору.

Позивачем не доведено, що в результаті незаконних дій відповідачів відбулося порушення його цивільних прав, що призвели до завдання йому збитків на суму 1351 грн. 60 коп.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_3 про відшкодування шкоди є безпідставними, в зв"язку з чим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року в частині стягнення з Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України в користь ОСОБА_3 1351, 60 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят одну гривню шістдесят копійок) у відшкодування майнової шкоди слід скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Одночасно, колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині відхилених позовних вимог, а саме, що позивачем не доведено факту завдання відповідачами йому моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 березня 1995 року №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що діями відповідачів позивачу завдано моральну шкоду.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року в частині задоволених вимог позивача незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними в зв"язку з чим до задоволення не підлягають, у зв"язку з чим рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року в частині стягнення з Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України в користь ОСОБА_3 1351, 60 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят одну гривню шістдесят копійок) у відшкодування майнової шкоди слід скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року в частині стягнення з Управління поліції охорони у Львівській області Національної поліції України в користь ОСОБА_3 1351, 60 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят одну гривню шістдесят копійок) у відшкодування майнової шкоди скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року в частині вирішення питання судових витрат.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2