overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 487/6392/17
Провадження № 2/487/2943/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Плетенчук О.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, на земельну ділянку загальною площею 8091 кв.м, що розташована за адресою місто Миколаїв, Заводський район, вулиця Бутоми 7-В.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд зазначає, що жодного обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не зазначено.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та порядок, передбачений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін
Справа № 428/1511/17
Провадження №2-н/428/393/2017
СУДОВИЙ НАКАЗ
03 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Суддя Сєвєродонецького міського суду Журавель Т.С., розглянувши заяву Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, -
Згідно із пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до підпункту 1 пунтку 30 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути виданий, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 95-105 ЦПК України, суд, -
Копію цього наказу направити боржнику, та роз'яснити йому, що він має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та копії заяви стягувача із доданими до неї документами подати заяву про його скасування до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.
Судовий наказ набирає законної сили у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання.
Судовий наказ, після набрання ним законної сили, видати стягувачу для пред'явлення до виконання.
Суддя Т. С. Журавель
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
С У Д О В И Й Н А К А З
пр. № 2-н/756/548/17
Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Київенерго" про видачу судового наказу, відповідно до ст. ст. 6, 526, 530 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", керуючись ст. ст. 160, 161, 162, 163 ЦПК України, -
6.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
7.Судовий наказ набрав чинності з ______________
8.Судовий наказ видано "__" ___________ 20___ року.
9.Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом трьох років з дня його видачі.
Суддя _______________________________________ Т.В. Андрейчук
Згідно зі ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу (ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 172 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд протягом п'яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси.
Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1657/17
провадження № 2/632/827/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відкриття провадження у справі

20 грудня 2017 р. м. Первомайський

<Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Библів С. В., розглянувши матеріали цивільної справи № 632/1657/17 за позовом ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 останнє відоме місце реєстрації: Харківська область, Первомайський район, с. Роздолля, вул. Центральна, 96 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований 22 липня 2016 року Московським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 906.

Згідно ч.6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 19 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_2 не значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України.

Справа підсудна Первомайському міськрайонному суду Харківської області.

Позовна заява подана та оформлена у встановленому законом порядку, з додержанням вимог ст. ст. 174,175 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 4, 174, 175, 177, 187, ч.7 ст. 130 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Прийняти позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Підготовче провадження призначити на 08 годину 30 хвилин 22 січня 2018 року у залі судового засідання Первомайського міськрайонного суду Харківської області за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Бугайченка, 34.

В судове засідання викликати сторони.

Відповідачу надати відзив на позовну заяву до 22 січня 2018 року.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на дану ухвалу в частині підсудності може бути подана протягом 15-ти днів з дня її отримання. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3187/16-ц
Провадження № 2/488/331/17 р.
У Х В А Л А

Іменем України

06.12.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

у складі: судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої неякісним наданням послуг,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання сторони не зявилися, надали заяву з проханням розглядати справу без їх участі, а також представили укладену між ними письмову мирову угоду.

Згідно ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до узгодженної між сторонами мирової угоди фізична особа-підприємець ОСОБА_3 передає, а ОСОБА_2 приймає куртку зелену з сірою термопідкладкою, при цьому ОСОБА_3 виплачує компенсацію ОСОБА_2 у сумі 1350 (тисячу триста пятдесят) гривень 00 копійок.

Надана сторонами мирова угода стосується лише прав, обовязків сторін та предмета позову, не суперечить закону, не порушує прав, інтересів інших осіб.

Наслідки закриття провадження у справі в звязку з визнанням мирової угоди, передбачені ст. 206 ЦПК України, сторонам відомі.

За таких обставин, суд, вважає, що заява про визнання мирової угоди підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 31, п. 2 ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 89, ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву сторін по справі про затвердження мирової угоди задовольнити.

Визнати та затвердити, укладену між сторонами мирову угоду про наступне:

фізична особа-підприємець ОСОБА_3 передає, а ОСОБА_2 приймає куртку зелену з сірою термопідкладкою, при цьому ОСОБА_3 також виплачує компенсацію ОСОБА_2 у сумі 1350 (тисячу триста пятдесят) гривень 00 копійок.

В звязку з визнанням мирової угоди, провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої неякісним наданням послуг.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.М. Лазарева
Провадження №2/200/1700/16
УХВАЛА

«18» серпня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю - секретаря: Санжаровської Я.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Женеску Е.В.

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної академії управління персоналом, Міністерства освіти та науки України, третя особа Комітет Верховної ради України з питань науки та освіти про стягнення не донарахованої та невиплаченої заробітної плати, позивач ОСОБА_1 повторно подав заяву про відвід судді Женеску Е.В., з тих підстав, що тривалий розгляд справи викликає сумніви у неупередженості судді, крім того суддею не було задоволено його клопотання щодо забезпечення доказів, що дає підстави позивачу вважати про за ангажованість судді щодо відповідача а тому він вважає, треба справу передати на розгляд іншому судді, або в інший суд.

Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що підстави зазначені в заяві є надуманими, та такими що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Заявлений відвід судді Женеску Е.В. не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав передбачених ст.ст. 20,21 ЦПК України для відводу, подана заява фактично зводиться до не згоди з розглядом суддею Женеску Е.В. вищезазначеної цивільної справи, що відповідно до вимог ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Суд вважає, що доводи викладені в заяві про відвід не містять доказів, що вказують на необєктивність, упередженість, заангажованість судді Женеску Е.В. Судовим розглядом не встановлено і позивачем не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді Женеску Е.В. і унеможливлювали б винесення обєктивного рішення. В даному випадку відвід застосовується як тактичний прийом затягування процесу, оскільки заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті з постановленням ухвали, яка оформляється окремим документом.

Судовий розгляд по даній справі не закінчено, рішення по ній не прийнято.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприянню ефективного розгляду справи, перешкоджанню затягуванню процесу заяву про відвід слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Женеску Е.В. відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску
Номер провадження2-н/754/1008/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-169 ЦПК України,
Суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили.
СУДДЯ:
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1360/17
Провадження № 2/488/1132/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої по справі судді - Лазаревої Г.М.,

при секретарі судового засідання Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що в період з 01.08.1998 р. по 05.07.2007 р. перебувала у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають повнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду ідо закінчення навчання ОСОБА_4, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов.

Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини.

Позивачка і відповідач перебували у шлюбі в період з 01.08.1998 р. по 05.07.2007 р., від шлюбу мають повнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 9).

Відповідач добровільної допомоги на її утримання не надає, коли відповідно до ст. 199 СК України, у батьків є обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Керуючись ст. 180-182, 199 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 76, 209, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_5, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 11.04.2017 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя: Г.М. Лазарева
Номер провадження2-н/754/998/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
Згідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В обґрунтування розміру заборгованості заявником надано розрахунок боргу з урахуванням 3% річних та інфляційної складової боргу станом на 01.12.2017 року, відповідно до якого сума боргу становить 32 238, 13 грн., 3% річних у сумі 991, 98 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 5 530, 40 грн.,що в сумі складає 38 760, 51 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з боржника, понесені заявником судові витрати, у вигляді судового збору, у розмірі 800 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 160, 161, 162, 167, 168, 172 ЦПК України, ст. 525, 526, 610, 611, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», -
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 1 статті 172 ЦПК України передбачено, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: