ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/382/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою, а також встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, є батьком доньок заявника ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Вказувала, що хоч заявниця і ОСОБА_6 не перебували в зареєстрованому шлюбі, останній за життя визнав себе батьком дівчат, брав участь у їх вихованні та догляді, організовував їх дозвілля та відпочинок, забезпечував матеріально.

Зазначила, що в різних офіційних документах містяться розбіжності у зазначенні по-батькові ОСОБА_6 - «ОСОБА_6» та «ОСОБА_6».

Стверджувала, що встановлення факто того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою, а також встановлення факту його батьківства відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 необхідне з метою оформлення для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Заявник в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій свої вимоги підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи просила провести у її відсутність.

Від заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду надійшли заяви в яких останні не заперечують проти встановлення фактів, що мають юридичне значення, а розгляд справи просять провести за їх відсутності.

Представника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності .

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заяву ОСОБА_2 необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно письмових пояснень заявника, наприкінці 2000 року між нею та ОСОБА_5 зав'язались особливі стосунки. Однак, спільно постійно вони не проживали та шлюб не реєстрували.

За період особистих відносин у заявника та ОСОБА_6 народилось дві спільних доньки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3

Оскільки донька ОСОБА_7 народилась до спливу десятимісячного терміну після розлучення заявника та ОСОБА_11, і заявник, як мати дитини, ще носила прізвище «ОСОБА_6», то 10 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено запис про народження №1693, згідно з яким внесено наступні відомості: про дитину - ОСОБА_12; про батька - ОСОБА_13; про матір - ОСОБА_14.

Відомості про батька були внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері на підставі заяви №181 від 10.07.2004 року. Так, прізвище батька «ОСОБА_6» записано за прізвищем матері, а прізвище та ім'я «ОСОБА_6» за її вказівкою.

03 червня 2009 року реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було внесено зміни до актового запису про народження доньки ОСОБА_12, а саме: змінено прізвище дитини, батька та матері з ОСОБА_14 на ОСОБА_6.

29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було видане повторне свідоцтво про народження ОСОБА_7 НОМЕР_1, відповідно до якого батьком доньки ОСОБА_7 є ОСОБА_6, а матір'ю - ОСОБА_2.

20 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено запис про народження №3192, згідно з яким внесено наступні відомості: про дитину - ОСОБА_15; про батька - ОСОБА_13; про матір - ОСОБА_14.

Відомості про батька були внесені відповідно до ч.І ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері на підставі заяви №349 від 20.12.2005 року. Так, прізвище батька «ОСОБА_6» записано за прізвищем матері, а прізвище та ім'я «ОСОБА_6» за її вказівкою.

03 червня 2009 року реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було внесено зміни до актового запису про народження доньки ОСОБА_15, а саме: змінено прізвище дитини, батька та матері з ОСОБА_14 на ОСОБА_2.

29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було видане повторне свідоцтво про народження ОСОБА_8 НОМЕР_2, відповідно до якого батьком доньки ОСОБА_8 є ОСОБА_6, а матір'ю - ОСОБА_2.

Підставою для внесення таких змін стала зміна прізвища Заявника з ОСОБА_14 на ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_3, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Згідно письмових пояснень заявника, підставою для зміни прізвища стали саме наполягання ОСОБА_6 на тому, щоб його діти носили його прізвище.

Крім того, згідно письмових пояснень заявника, в період з кінця 2005 року ОСОБА_6 приїздив та проживав на вихідні та свята, за адресою місця проживання його доньок та заявниці, що також підтверджуєтьсся наданими ОСОБА_2. фотознімками (а.с.41-46).

З 2004 по 2008 роки ОСОБА_6 брав активну участь у вихованні доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_7, часто відвідував Заявника та дітей, фактично утримував Заявника та дітей, забезпечуючи фінансово всі їхні потреби (харчування, поїздки, відпочинок, одяг, лікування та ін.), іноді забирав дітей з приватного дитячого садка «Олімп», який вони відвідували.

В період з 2088 року по 2013 рік ОСОБА_6 не надавав заявнику допомогу на утримання їх спільних доньок, а 2013 року зв'язок між ними відновився і він знову почав утримувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Так, в травні 2013 року ОСОБА_6 оплатив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 путівки до табору (а.с.38).

З заяви (а.с.37) вбачається, що заявник ОСОБА_2 надавала згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Угорщини її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, 22.11.2005р.н., у супроводі батька ОСОБА_5.

З заяви (а.с.36) вбачається, що а травні 2016 року заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надавали згоди на тимчасовий виїзд закордон до Республіки Молдови, Румунії та Республіки Болгарія на період 27.05.2016 по 27.06.2016 їх малолітній донці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до довідки виданої школою англійської мови «Oxford School» (а.с.39), в період з лютого 2014 р. по квітень 2016 р. за індивідуальне навчання англійської мови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 регулярно сплачував їх батько - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 помер (а.с.35).

Відповідно до ст..234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст..256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 Сімейного Кодексу, а саме: матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч.І ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка

не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ визначено, що відповідно до статей 213. 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-ген етичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до гі.1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Як вбачається з експертного висновку (а.с.52), попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах відомостей про батька - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в різних документах (свідоцтві про смерть ОСОБА_6, свідоцтвах про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та ін.) зазначеної особи, ім'я та по батькові «ОСОБА_6» та «ОСОБА_6» є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах орфографічних варіантів імені по батькові від особового імені ЛУКА і зумовлені наявністю в українській мові паралельних форм по батькові від деяких особових імен.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин необхідно задовольнити, оскільки судом достовірно встановлено, що померлий ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також те , що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 209,213-215, 234,235,256,259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву- задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Синевир, Міжгірського району, Закарпатської області, Україна, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Синевир, Міжгірського району, Закарпатської області, Україна, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, стосовно ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: