Справа № 168/842/16-ц
Провадження № 2/168/22/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5. За життя він склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів позивачці по справі. Заповіт був посвідчений виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району і за життя спадкодавця не змінювався та не відмінявся. Вказує, що їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали суду, кожен зокрема, заяви про визнання позовних вимог та слухання справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши і оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання приватним нотаріусом інформаційної довідки щодо спадкової справи № 51-2016, заведеної після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9). За життя останній склав заповіт, який був посвідчений виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району 12 січня 2005 року, та все своє майно заповів позивачці ОСОБА_2 та відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_3 у рівних частках, який за життя не скасовувався та не змінювався (а.с. 10). Згідно з відповіддю приватного нотаріуса на запит суду, позивач прийняли спадщину шляхом поданої до нотаріуса в шестимісячний строк відповідної заяви, інші спадкоємці від належної їм частки у спадковому майні відмовились (а.с. 26).

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с. 16).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачі позовні вимоги визнали повністю шляхом подання до суду відповідних заяв (а.с. 17-18). Дана обставина, в силу вимог статті 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району від 10 жовтня 2016 року № 1384 (а.с. 11), підтверджується право спадкодавця ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_5 (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, що залишилося після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук