Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою мотивуючи тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2005 року, від якого вони мають доньку Євгенію ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя не склалося, оскільки вони не знаходять спільної мови при вирішенні сімейних та побутових проблем, з жовтня 2015 року вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, а тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій він вказує на те, що позов підтримує.

Відповідач також надала письмову заяву щодо розгляду справи без її участі та про визнання позову.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони по справі з 06.08.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Євгенію ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб вони не мають.

Збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін.

Крім того, питання про збереження шлюбу має вирішуватися обома сторонами на паритетних засадах.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за встановлених судом обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, які не бажають поновлювати шлюбні стосунки.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище ОСОБА_2, на що вказує в поданій до суду заяві.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.08.2005 року у відділі РАЦС по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 143, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_3