22-ц/775/119/2017(м)
Категорія 9 Головуючий у 1 інстанції Папаценко П.І.
Доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

23 січня 2017 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області Кочегарова Л.М., ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

12 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_4, про витребування майна з чужого незаконного володіння. Одночасно позивач подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 грудня 2016 року відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи. Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

22 грудня 2016 року від представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 до суду надійшла заява про ухвалення додаткової ухвали.

23 грудня 2016 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя постановлено додаткову ухвалу.

Не погодившись з ухвалами суду, представник відповідача подав апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла до Апеляційного суду Донецької області.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 грудня 2016 року та ухвалу суду від 23 грудня 2016 року.

Провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, в частині оскарження ухвали суду від 23 грудня 2016 року, не може бути відкрито та апеляційна скарга в цій частині підлягає поверненню до суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Статтею 208 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, а у випадках, передбачених статтями 389-6 та 389-11 цього Кодексу, постановленням ухвали.

Перегляд судових рішень Верховним Судом України закінчується ухваленням постанови.

Верховний Суд України у пункті 1 постанови №14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, роз'яснив, що судові рішення викладаються у формі ухвали або рішення (частина перша статті 208 Цивільного процесуального кодексу України; далі ЦПК). Судовий наказ і заочне рішення є різновидами судового рішення.

Судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України, в якому вирішуються питання, що складають його зміст (статті 214218 ЦПК). Інші випадки закінчення розгляду справи (зокрема, закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) оформляються постановленням ухвали.

У частині 1 статті 220 ЦПК України зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У пункті 20 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що заява про ухвалення додаткового рішення може бути подана після проголошення рішення і до закінчення строку на виконання рішення. Постановлення додаткових ухвал законом не передбачено.

Відповідно до частини 2 ст. 292 ЦПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Перелік ухвал суду, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, визначений ст. 293 ЦПК України, є вичерпним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПК України.

Також можуть бути оскаржені ухвали, зазначені у частині четвертій статті 135, статтях 211 та 397 ЦПК України та ухвали про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її заявникові.

Як вбачається з апеляційної скарги представника відповідача, останній оскаржує додаткову ухвалу, вказуючи про її незаконність і необґрунтованість.

Відповідно до частини 2 ст. 293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що додаткова ухвала суду оскарженню окремо від рішення не підлягає, апеляційна скарга в цій частині підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо повернення апеляційної скарги заявнику в частині оскарження додаткової ухвали суду від 23 грудня 2016 року.

Керуючись ч. 2 ст. 293 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, в частині оскарження додаткової ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 23 грудня 2016 року, повернути до Жовтневого районного суду м. Маріуполя для виконання вимог ч.2 ст.293 ЦПК України.

Суддя