АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1828/16-ц 22-ц/774/222/К/17
Справа № 210/1828/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22-ц/774/222/К/17 Чайкіна О.В.
Категорія № 27 (IV) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів- Барильської А.П., Митрофанової Л.В.,

із секретарем - Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № б/н від 08.05.2007 року, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 22,8 % річних за користуванням кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором станом на 09.03.2016 року утворилась заборгованість в сумі 31910,92 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4538,42 грн.; заборгованість по відсоткам 19724,45 грн.; заборгованість за пенею та комісією 5652, 29 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1495,76 грн., яку разом із судовими витратами по справі позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено в задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає рішення суду незаконним, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо пропуск ним строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав та не врахував пролонгацію дії договору. Крім того, суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 із заявою про закриття картки не звертався.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 укладений кредитний договір б/н від 08.05.2007 року про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав за його заявою картку з кредитним лімітом 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 22,8 % річних за користуванням кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії платіжної картки (а.с.9).

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором станом на 09.03.2016 року утворилась заборгованість в сумі 31910,92 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 4538,42 грн.; заборгованість по відсоткам 19724,45 грн.; заборгованість за пенею та комісією 5652, 29 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 1495,76 грн., яку разом із судовими витратами по справі позивач просив стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 4-8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст. ст. 257, 526 ЦК України, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду з наступних підстав.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст. ст. 530,631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у ч. 1 ст. 611, ч. ч. 2-4 ст. 612 ЦК України, ч. ч. 1, 2 ст. 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Як убачається з правил користування платіжною карткою п.5.4 сторони встановили, що строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту у цілому - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового (щомісячного) платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-20цс14, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У зв'язку з наведеним висновок суду першої інстанції про сплив позовної давності за договором в цілому ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

З матеріалів справи видно, що відповідач заявляв про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності в суді першої інстанції (а.с.39 )

З позовом до суду шляхом поштового відправлення позивач звернувся 09.03.2016 року (а.с. 23).

Виходячи з розрахунку заборгованості наданого позивачем в межах строку позовної давності підлягають стягненню з відповідача на користь пат КБ «ПриватБанк» не прострочені станом на 15.03.2013 року заборгованість за відсоткам за користування кредитними коштами за три роки за період з 09 березня 2013 року по 09 березня 2016 року у розмірі 3104,28 грн., виходячи з розрахунку боргу за кредитом 4538,42 грн. з урахуванням відсоткової ставки за користування кредитом 22,8% на рік, за 3 роки(4538,42 /100х22,8х3), комісія з 09 березня 2013 року по 09 березня 2016 року у розмірі 1800 грн. ( виходячи з розрахунку5652,29-3852,29), 500грн.- штраф фіксована частина, та штраф 5% - 245,21 грн ( процентна складова), що разом становить Та підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати- сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог, виходячи з розрахунку розмір сплаченого судового збору 1218 грн.+1515,80=2733,80 грн., заявлені позовні вимоги 31910,92 грн., та розміру задоволених вимог 5649,49 грн., з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 512 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.05.2007 року у розмірі 5649,49 грн., яка складається із 3104,28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 09 березня 2013 року по 09 березня 2016 року, 1800 грн. комісія за період з 09 березня 2013 року по 09 березня 2016 р, 500грн.- штраф фіксована частина, штраф - 245,21 грн ( процентна складова 5%).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору 512 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

Л.В. Митрофанова