Провадження № 2-зз/522/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2013 року у справі № 522/23632/12 за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» Одеської міської ради, про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року, - були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру № 8 в будинку № 6, літера «Б», по вул. Затишній в м. Одесі (т.1 а.с. 79, 227-229).

18 червня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Ільченко Н.А. було ухвалене рішення у справі № 522/23632/12, яким позов ОСОБА_3 було задоволено частково, а саме : визнано свідоцтво про право власності САВ № 307103 на квартиру АДРЕСА_1, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 08.05.2007 р. на імя ОСОБА_1, недійсним в частині включення до цього свідоцтва підвальних приміщень загальною площею 4,7 кв.м. та 13,6 кв.м., що розташовані за адресою : м. Одеса, вул. Затишна, 6, та зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні згаданими підвальними приміщеннями, а у задоволенні решти частини позовних вимог було відмовлено (т.1 а.с. 115-117).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року вищевказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року у справі № 522/23632/12 було залишене без змін (т.1 а.с. 155-158).

Однак рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року згадане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року у справі № 522/23632/12 було скасоване та в задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено, а також було скасовано ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року (т.1 а.с. 282-284).

Згодом ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру № 8 в будинку № 6, літера «Б», по вул. Затишній в м. Одесі, застосованих у даній справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2013 року (т.1 а.с. 291-292).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2016 року були скасовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру № 8 в будинку № 6, літера «Б», по вул. Затишній в м. Одесі (т.1 а.с.302).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції від 29 лютого 2016 року, позивач ОСОБА_4 оскаржив цю ухвалу в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2016 року згадана ухвала суду першої інстанції від 29 лютого 2016 року була скасована, з поверненням матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову (т.2 а.с. 39-41).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу від 16.06.2016 р., вищевказану заяву ОСОБА_2 було передано на розгляд судді Ільченко Н.А. (т.2 а.с. 44).

21 вересня 2016 року позивач ОСОБА_4 подав адресовану суду свою письмову заяву про відвід судді Ільченко Н.А., яку мотивує тим, що суддя Ільченко Н.А. не має права повторно розглядати заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову (т.2 а.с.113).

Однак в звязку з тим, що в березні 2016 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на вищевказане рішення апеляційного суду Одеської області 02 лютого 2016 року, Приморським районним судом м. Одеси, після надходження справи з апеляційного суду Одеської області, справу було направлено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року залишено без змін (т.2 а.с. 110-11).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримав свою заяву про відвід судді Ільченко Н.А., а представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення цієї заяви позивача.

Представник виконкому Одеської міської ради ОСОБА_6 просив розглянути справу без участі представника виконкому Одеської міськради, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_1, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач за такою адресою більше не проживає.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що удовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради не повідомило суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового засідання було повідомлено належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати часті в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Таким чином, заява позивача ОСОБА_4 про відвід судді Ільченко Н.А. не підлягає задоволенню, оскільки доводи, які містяться в цій заяві є безпідставними та явно надуманими.

Керуючись ст. 20, 21, 23, 24 ЦПК України , суд , -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Ільченко Н.А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Ільченко

15.03.2017