Справа № 203/4443/16-ц
Провадження № 2/0203/204/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів

встановив:

23 вересня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та відповідачем укладались договори банківського вкладу. Після закінчення строків депозитного вкладу, банком були повернути грошові кошти не в повному обсязі. Позивач просить стягнути з відповідача борг по депозитному вкладу у розмірі 3 545 грн. 56 коп. (а.с. а.с. 1-2, 24-27, 35-37, 39, 45)

В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Вказував, що регулярно користувався банківськими послугами відповідача для розміщення депозитів, останнього разу ним було внесено до відповідача два депозити на 20 тис. грн. та на 10 тис грн., проте замість вкладу на 10 тис. грн. працівником банку було оформлено депозитний договір на 1 тис грн. Він депозитного вкладу в такій сумі не оформлював, тому просив повернути решту коштів по депозитному вкладу.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позивних вимог заперечували, в задоволенні позову просили відмовити. Вказували, що кошти, яки були внесенні позивачем на депозитні рахунки були повернуті в повному обсязі зі сплатою відсотків за їх користування. В останній раз позивачем було внесено два вклади: в розмірі 20 тс. грн. та 1 тис. грн. Будь-яка заборгованість з повернення цих вкладів відсутня.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо обставин справи суд виходить з того, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем на підтвердження своїх обставин викладений в позовній заяві була надана виписка по рахунку № 5674, з якої вбачається, що 15 березня 2014 року позивачем у відповідача був відкритий депозит та внесені кошти в загальному розмірі 30 000 грн., на які за період з 15 березня 2014 року по 15 березня 2015 року нараховувались відсотки, які перераховувались на рахунок позивача. 16 березня 2015 року кошти в розмірі 30 361,31 були повернуті позивачу (а.с. а.с.6-7).

Позивачем до позову була надана фотокопія останнього аркушу договору банківського вкладу в якому зазначено, що 16 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» був укладений договір вкладу стандарт на 12 місяців SAMDNWFD201, первісна сума вкладу 20 000 грн., відсоткова ставка 24,0 % річних (а.с.4). 16 квітня 2015 року ОСОБА_1 було переведено на рахунок відповідача грошові кошти на відкриття депозитного рахунку в розмірі 20 000 грн. (а.с.3). Проти вказаного сторони в судовому засіданні не заперечували. З наданої позивачем виписці по вказаному вкладу вбачається, що за період з 16 квітня 2016 року по 16 квітня 2016 року на вказаний депозит нараховувались відсотки, які перераховувались на рахунок позивача. 17 квітня 2016 року позивачу повернуті кошти в загальному розмірі 26 454,44 грн. (а.с.5).

Позивачем до позову була надана фотокопія останнього аркушу договору банківського вкладу в якому зазначено, що 16 березня 2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» був укладений договір вкладу стандарт на 12 місяців SAMDNWFD201, первісна сума вкладу 1 000 грн., відсоткова ставка 24,0 % річних (а.с.10). 16 березня 2015 року ОСОБА_1 було внесено на рахунок відповідача грошові кошти на відкриття депозитного рахунку в розмірі 1 000 грн. (а.с.9). Проти вказаного сторони в судовому засіданні не заперечували. З наданої позивачем виписці по рахунку № 6705 вбачається, що за період з 16 березня 2015 року по 16 березня 2016 року на вказаний вклад нараховувались відсотки, які переводились на рахунок позивача, 17 березня 2016 року кошти в сумі 1 015,31 грн. були повернуті (а.с.8).

З наданої позивачем виписці по рахунку № 4458 вбачається, що 25 лютого 2013 року позивачем у відповідача був відкритий депозит та внесені кошти в розмірі 25 000 грн., на які за період з 25 лютого 2013 року по 25 лютого 2014 року нараховувались відсотки, які перераховувались на рахунок позивача. 26 лютого 2014 року кошти в розмірі 25 382,19 були переведені відповідачем на рахунок позивача (а.с. 11).

З наданій позивачем виписці по рахунку № 2888 вбачається, що позивачем у відповідача був відкритий депозит та внесені кошти в загальному розмірі 15 000 грн., на які нараховувались відсотки, які перераховувались на рахунок позивача. 18 лютого 2014 року кошти в розмірі 17 235,06 були переведені відповідачем на рахунок позивача (а.с. 12).

З наданої позивачем довідці по картковому рахунку № 517360 вбачається, що 16 березня 2015 року позивач отримав у відділенні банку 29 360 грн. (а.с.15).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно з ч. 1, 2, 4 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу, що відповідачем було порушено договори банківського вкладу та не повернуто кошти по депозитним рахункам, клопотання щодо витребування додаткових доказів позивач не заявляв, жодних доказів того, що ним було внесено на депозит не 1 тис грн., а 10 тис. грн. позивачем надано не було, у звязку з вказаним даний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з повною відмовою у позові судові витрати позивача, звільнено від сплати судового збору згідно Закону України «Про захист прав споживачів», покладаються на державу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1058, 1060 1061, Законом України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12.01.2017 р.

Суддя С.В. Єдаменко