Провадження № 2/389/1024/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Суддя Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути матеріальну шкоду як витрати повязані з ремонтом його автомобіля НОМЕР_1 в сумі 41832 грн. 16 коп., а також моральну шкоду в сумі 20000 грн.

Одночасно просив для забезпечення позову накласти арешт на нерухоме і рухоме майно ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За нормою ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п.4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя), має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані відповідача про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 1 ч.1 ст.151 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечено накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.10 ЦПК України), обов'язки доказування і подання доказів покладаються на сторонни (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

У клопотанні про забезпечення позову ОСОБА_1 не зазначено на яке саме майно необхідно накласти арешт, належність відповідачу цього майна, його вартість, обґрунтування необхідності забезпечення позову, обставини існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відтак заявлене клопотання про забезпечення позову, наразі не може бути задоволено з наведених вище підстав, що зрештою не перешкоджає позивачу повторно звернутися з заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г.В. Берднікова