Номер провадження: 22-ц/785/2878/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий комбінат» про стягнення заборгованості,

встановила:

Позивач ОСОБА_2 28.11.2016 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ТОВ «Промисловий комбінат» про стягнення заборгованості, зазначаючи, що 01.01.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Промисловий комбінат» було укладено договір безвідсоткового займу, відповідно до умов якого позивач передала у власність ТОВ «Промисловий комбінат» грошові кошти у розмірі 400 000 грн., а відповідач зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів в строк до 01.01.2013 року. Пізніше 23.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору безвідсоткового займу від 01.01.2008 року, відповідно до якого строк повернення грошових коштів був продовжений до 01.07.2016 року. Однак, відповідач всіляко ухиляється від добровільного виконання своїх зобовязань передбачених зазначеним договором та додатковою угодою до договору, у звязку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ТОВ «Промисловий комбінат» суму заборгованості у розмірі 400 000 грн. та суму судового збору, сплаченого за подачу позову до суду у розмірі 4 000 грн.

Разом із позовом представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на обєкт нерухомого майна, а саме: на нежилі будівлі, загальною площею 6178,1 кв.м., які в цілому складаються з: приміщення літ А., літ. Б, літ. В., літ. Г., літ. Д., літ. Л., літ. К, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 6 та належать на праві власності ТОВ «Промисловий комбінат», зазначаючи, що відповідач всіляко ухиляється від добровільного виконання своїх зобовязань передбачених договором безвідсоткового займу та додатковою угодою до договору. Крім того, за наявною у позивачки інформацією, відповідач має значні боргові зобовязання серед інших кредиторів, тому у позивача є побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначені нежилі приміщення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 29 листопада 2016 року заяву про забезпечення позову було задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежилі будівлі, загальною площею 6178,1 кв.м., які в цілому складаються з: приміщення літ А., літ. Б, літ. В., літ. Г., літ. Д., літ. Л., літ. К, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 6 та належать на праві колективної власності ТОВ «Промисловий комбінат» до вирішення спору по суті.

Не погодившись з вказаною ухвалою ПАТ «УкрСоцБанк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 153 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наданих до апеляційного суду матеріалів неможливо встановити той факт хто є належним власником спірного майна, а також, чи є інше майно або кошти на які можливо накласти арешт відповідно до ціни позову, яка вартість арештованого майна, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач у своєму клопотанні про накладення арешту послався тільки на загальні норми ст.ст. 151-152 ЦПК України, без зазначення причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування його необхідності та інших відомостей, потрібних для забезпечення позову. В якості відповідача вказав лише Товариство з обмеженою відповідальністю «Промисловий комбінат».

В той же час, до апеляційної скарги надані письмові докази, що на час звернення до суду з даним позовом, власником спірного майна вже було Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Суд першої інстанції на вказані вище обставини не звернув належної уваги, не встановив кому на час розгляду заяви належить спірне нерухоме майно, не зясував обсяг та вартість спірного майна, обсяг позовних вимог, дані про особу належного відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову самим позовним вимогам.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, на думку колегії суддів, такий розгляд можливий, коли подана заява відповідає всім вимогам діючого законодавства, в ній висвітлена вся необхідна інформація щодо майна та його власника.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року винесена передчасно, вона не може вважатися обґрунтованою, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням питання щодо розгляду заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року скасувати, питання щодо розгляду заяви направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: І.А. Артеменко

ОСОБА_4