Ухвала

іменем україни

16 січня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2015 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення заборгованості за невиконання умов договору,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 березня 2015 року між ним та СПД ФО ОСОБА_2 було укладено договір № 1 про надання послуг, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов'язання організувати та виконати ремонт та переобладнання автомобіля НОМЕР_1 з використанням запчастин (рама, трансмісія, двигун та інших) від автомобіля «Toyota 4RUNNER», а ОСОБА_3 прийняти реконструйований автомобіль і оплатити послуги. Позивач вказував на те, що ним виконано усі зобов'язання, покладені на нього договором, а саме передано відповідачу автомобіль НОМЕР_1 та запчастини від автомобіля «Toyota 4RUNNER» та оплачено роботи, але у встановлений п. 3.1 договору підряду строк (до 25 травня 2012 року) роботи відповідачем не виконано. Автомобіль ГАЗ-21С д/н НОМЕР_2 повернуто позивачу в непридатному для використання стані, а місце знаходження та технічний стан автомобіля «Toyota 4RUNNER» позивачу не відомі.

З урахуванням збільшених позовних вимог та посилаючись на зазначене, а також на те, що у зв'язку із невиконанням договору йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 10 тис. грн, позивач просив суд задовольнити позов та розірвати договір від 05 березня 2015 року, стягнути з ОСОБА_2: суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 27 680 грн, 3 % річних від суми боргу в розмірі 1 628 грн, пеню в сумі 48 тис. грн, відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 тис. грн, зобов'язати ОСОБА_2 привести автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль «Toyota 4RUNNER» у стан, в якому вони перебували до укладення спірного договору, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 77 308 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 77 308 грн та розподілу судових витрат скасовано та ухвально в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 48 000 грн авансового платежу за невиконання ремонту та переобладнання автомобіля ГАЗ-21С. У задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та 3 % річних відмовлено. Вирішено питання судового збору. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Судами встановлено, що 05 березня 2012 року між позивачем та СПД ФО ОСОБА_2 було укладено договір № 1 про надання послуг, відповідно до якого виконавець прийняв на себе зобов'язання організувати та виконати ремонт та переобладнання автомобіля НОМЕР_1 з використанням запчастин (рама, трансмісія, двигун та інших) від автомобіля «Toyota 4RUNNER», а замовник - прийняти реконструйований автомобіль і оплатити послуги.

Відповідно до п. 3.1 договору СПД ФО ОСОБА_2 виконує ремонт та переобладнання автомобіля ГАЗ-21С до 25 травня 2012 року.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що замовник здійснює передоплату у розмірі суми вказаної в рахунку представленому виконавцем до початку ремонту та переобладнання автомобіля ГАЗ-21С і узгоджену сторонами.

Відповідно до п. 3.3 договору замовник здійснив передоплату в розмірі 16 тис. грн, що стверджується платіжним дорученням від 06 березня 2012 року № 40, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до п. 3.1 договору, що є істотним порушенням умов договору з огляду на положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, тому спірний договір слід розірвати.

Згідно із п. 5.3 договору від 05 березня 2012 року у разі невиконання виконавцем ремонту та переобладнання автомобіля ГАЗ-21С до 25 травня 2012 року, виконавець повертає авансовий платіж в потрійному розмірі замовнику протягом п'яти банківських днів.

Судами також установлено, що згідно акта приймання-передачі транспортного засобу укладеного між СПД ФО ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останній передав відповідачу транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_3 марки ГАЗ-21С, двигун, шасі № НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) серії НОМЕР_5, видане 14 вересня 2006 року РЕВ 1-го МВ ДАІ при УМВС України у Львівській області та запчастини від транспортного засобу «Toyota 4RUNNER» (рама - НОМЕР_6, трансмісія, двигун та інші). При цьому, у зазначеному акті не вказано в якому стані перебували автомобілі ГАЗ-21С та «Toyota 4RUNNER» до укладення договору про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюється у договорі підряду.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із факту невиконання відповідачем умов договору про надання послуг від 05 березня 2012 року, у зв'язку із чим з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума, яка визначена з урахуванням погоджених сторонами умов договору в розмірі 77 308 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення із відповідача на користь позивача 27 680 грн інфляційних втрат та 3 % річних від суми боргу в розмірі 1 628 грн, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені суми не підлягають стягненню із відповідача, оскільки позивачем було заявлено позовні вимоги щодо стягнення із відповідача попередньої оплати за надані послуги (авансовий платіж), що за своєю правовою природою не є грошовим зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК України, а тому зазначена норма ЦК України не може застосовуватися до даних правовідносин. З урахуванням викладеного, апеляційний суд зменшив суму з 77 308 грн до 48 000 грн яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення заборгованості за невиконання умов договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ