Справа № 184/2131/16-ц
Номер провадження 2/184/44/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Томаш В.І., при секретарі - Михайловій Т.В., за участю позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Надав суду письмову нотаріально завірену заяву, в якій беззаперечно відмовляється від своїх малолітніх дітей.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача та висновок органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України

Суд, вислухавши пояснення позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є колишнім чоловіком доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_6, яка рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22.11.2016 року визнана недієздатною, а позивачка вказаним рішення суду призначена її опікуном. Донька позивачки ОСОБА_6 вже більше десяти років страждає на психічний розлад здоров'я, внаслідок чого вона відповідно до висновку МСЕК є інвалідом другої групи. ОСОБА_6 двічі перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, останній раз з 01.09.2012 року. Сумісне життя у них не склалося і вони розірвали свій перший шлюб, після чого 01.09.2012 року вони знов зареєстрували свій шлюб, однак в 2016 році знов його розірвали. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 року, які на даний час проживають зі своєю матір'ю та з позивачкою. Їх батько остаточно залишив сім'ю у березні 2015 року і проживає окремо. ОСОБА_3 страждає на хронічний алкоголізм, перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога внаслідок зловживання алкоголем, ніде не працює та ухиляється від виховання та утримання дітей і протягом часу його сумісного проживання разом з донькою позивачки і після того, як вони остаточно розійшлися. Відповідач повністю байдужий до дітей і не проявляє до них ніяких батьківських почуттів. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, зокрема, він не спілкуються з дітьми взагалі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; не створює умов для отримання ними належної освіти. Тобто він взагалі нічого не здійснює для своїх дітей.

Відповідач сам не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо обох своїх дітей, про що надав свою нотаріально посвідчену заяву від 12.09.2016 року, в якій зазначив, що він беззаперечно відмовляється від обох своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Усі викладені обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про народження дітей, в яких відповідач зареєстрований їх батьком, рішенням суду про розірвання шлюбу, рішенням суду про визнання ОСОБА_6 недієздатною та про призначення ОСОБА_1 її опікуном, висновком органу опіки та піклування, відповідно до якого відповідач може бути позбавлений своїх батьківських прав щодо його дітей, особистою заявою відповідача, в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, довідкою відділу ДВС про те, що відповідач не сплачує аліментів на утримання дітей.

Тому позивачка вважає, що у неї є усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до своїх дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області від 20.10.2016 року (а.с.9), відповідач може бути позбавлений батьківських прав по відношенню до своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідно до змісту висновку органу опіки та піклування вказаним органом було встановлено, що відповідач ухиляється від обов'язків по вихованню своїх синів, не виявляє інтересу до їх життя та здоров'я, не займається їх лікуванням, рідко спілкується з синами (а.с.9).

Згідно заяви ОСОБА_3 беззаперечно відмовляється від своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно Акту МКП «ЖЕО» від 07.06.2016 року (а.с.15) за адресою АДРЕСА_1 з вересня 2015 року дійсно проживає без реєстрації і доглядає за дітьми та за хворою донькою ОСОБА_6 - ОСОБА_1.

Декларація прав дитини ООН (резолюція від 20.11.1959р.) зазначає, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створити належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати їх до самостійного життя та праці.

Позивач по справі вказані обов'язки виконує належним чином, а відповідач взагалі ігнорує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вони:

1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться із дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

В п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно ст. 60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивач довела суду про те, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав» - задовольнити та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України ст. ст. 6, 10, 60, 88, 209 - 213, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав» - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області (актовий запис № 189 від 04.07.2007 року, виконаний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області (актовий запис № 355 від 12.12.2013 року, виконаний відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп..

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш