Справа № 266/4560/16-ц
Провадженя№ 2/266/256/17
14 березня 2017 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Сараєва І.А., за участі секретаря Нетреба О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є власником житлового будинку № 4 «А» розташованого по пров. Червоний (Красний), в м. Маріуполі, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя 16.01.2004 року за №3449660. В вищезазначеному домоволодіння зостався зареєстрованими відповідач ОСОБА_2 який було зареєстровано як член сімї, однак фактично не мешкає за місцем реєстрації з 2007 року оскільки виїхав до ОСОБА_3 та є громадянином цієї держави. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, не веде з ним спільного побуту, в будинку немає його особистих речей. Реєстрація відповідача порушує його права як власника будинку. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає з причини відсутності по місту реєстрації, місце проживання відповідача не відомо, засобів звязку не мається. Просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном у вигляді буд. № 4 «А» розташованого по пров. Червоний (Красний), в м. Маріуполі, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і зняття його з реєстрації.
Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу розглянути без його участі.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 24.12.2003 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, яке зареєстровано згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 16.01.2004 року в Маріупольському БТІ за №3449660 ОСОБА_5 належить на праві приватної власності будинок № 4 «А» розташованого по пров. Красний, в м. Маріуполі ( а. с. 9,10).
Як вбачається з копії довідки акту від 18.11.2016 р. у домоволодінні № 4 «А» розташованого по пров. Красний, в м. Маріуполі зареєстровано ОСОБА_2 ( а.с. 17).
Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується дослідженою судом довідкою комітету самоорганізації населення «Селещи Моряків» від 18.11.2016 року, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за адресою № 4 «А» розташованого по пров. Красний, в м. Маріуполі фактично не проживає з 2007 року, місце його проживання в ОСОБА_3 (а. с.17).
Як вбачається з копії паспорту QE359796 виданого 04.08.2011 р. ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_3 ( а.с. 18).
Відповідно до ст..156 ч.1 ЖК України члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності членів сімї без поважних причин понад рік, якщо не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
З огляду на наведене, виходячи з того, що ОСОБА_2 було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 «А» розташованого по пров. Красний, в м. Маріуполі як член сімї позивача, та з 2007 року не проживає у спірному будинку без поважних причин тобто понад рік, домовленості про це з позивачем не має, тому суд вважає, що позов в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Позов в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.7 ч.1 п.2 названого вище Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 212, 213 215, 224 ЦПК України, ст..405 ч. 2 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 4 «А» по пров. Червоний (Красний) в місті Маріуполі.
В задоволені іншої частини вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Сараєв І. А.