АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/348 /2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Виниченко Л.М.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Перетятько А.К.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 р.

в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей : ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 3-особа: Служба у справах дітей

Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації

про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та вселення

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 р. частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 3-особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та вселення.

Так, вказаним рішенням усунуто перешкоди у здійсненні права власності ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 609 грн. з кожного; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить це рішення скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, за результатами проведення прилюдних торгів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек A.B. було видане Свідоцтво від 03.07.2015 р. за реєстровим № 1249, яким посвідчено за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 4, 109).

Проведення реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за позивачем підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 40052695 від 03.07.2015 р. (а.с. 121).

З матеріалів справи також вбачається, що квартира АДРЕСА_2 попередньо на праві власності належала ОСОБА_1, була придбана за кредитні кошти та була реалізована, як предмет іпотеки, у ході примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО №3151 від 28.04.2010 р. про звернення стягнення на квартиру в рахунок погашення боргу у розмірі 1 261 389,91 грн. (а.с. 102-107, 115, 116, 119).

Станом на 16.09.2015 р. в спірній квартирі були зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітні діти ОСОБА_3, 2010 р.н., і ОСОБА_4, 2014 р.н. (а.с. 7).

Згідно довідки Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у м. Києві від 11.11.2015 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06.10.2015 р. були зняті з реєстрації за адресою АДРЕСА_4 за рішенням суду (а.с. 23, 24).

Проте, на даний час вони продовжують проживають у спірній квартирі, і ця обставина ними не заперечується. Також посилалися на те, що про зняття їх з реєстраційного обліку їм відомо не було, будь яких повідомлень чи попереджень вони не отримували; що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_2

Суд першої інстанції обгрунтовано важав, що посилання представника відповідачів, як на підставу для відмови у задоволенні позову, на те, що відповідачі не отримували вимоги про їх виселення із зазначеної квартири, як передбачено ЗУ «Про іпотеку», не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вказані доводи із урахуванням спірних правовідносин, а саме : зареєстрованого за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, правового значення для вирішення справи не мають.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_5 є ПАТ «Укрсоцбанк», набуття права власності за яким та її реєстрація на час розгляду справи неправомірними та недійсними не визнані і не скасовані, відповідачі залишаються проживати у спірній квартирі, чим чинять позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належному йому нерухомим майном, тому, суд правильно дійшов висновку, що позов у частині заявлених вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення відповідачів з вказаної квартири підлягає задоволенню.

Суд також правильно вважав, що в частині вимог про вселення ПАТ «Укрсоцбанк» до квартири АДРЕСА_5 слід відмовити, оскільки, на час наявних правовідносин позивач є одноособовим власником цього нерухомого майна і його право захищене шляхом виселення відповідачів, що не позбавляє позивача можливості у подальшому здійснити дії щодо вселення в спірне житло.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :