Справа № 146/1711/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" січня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівськоїсільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 03 червня 2003 року в м. Бровари Київської області померла його баба ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 5,1274 га, розташована на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 138066, виданого 14 березня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Томашпільського району Вінницької області.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 залишився батько позивача ОСОБА_3, однак спадщину не оформив її в нотаріальному порядку, оскільки помер 03 вересня 2005 року.

З огляду на вищенаведене позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак представник позивача за дорученням ОСОБА_4 надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити.

Представник Олександрівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов»язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що 03 червня 2003 року в м. Бровари Київської області померла ОСОБА_2Я.(а.с. 5).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 5,1274 га посвідчена державним актом на право власності на землю серії ВН № 138066, виданного 14 березня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 637 від 08 грудня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишився за заповітом спадкоємцем її син ОСОБА_3, батько позивача, однак спадщину не оформив в нотаріальному порядку, оскільки помер 03 вересня 2005 року.

Як вбачається з копії заповіту, складеного 07 липня 1998 року, завіреного секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку ОСОБА_3М.( а.с. 7)

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії І-АМ № 368526, виданого 09 грудня 2016 року Томашпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 помер 03 вересня 2005 року в м.Бровари Київської області(а.с.6).

В довідці № 237 від 08 грудня 2016 року виданої виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради ОСОБА_1, про те, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 5,1274 га, посвідченої державним актом на право приватної власності на земельну ділянку.

Крім того, в довідці зазначено, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 залишився її онук ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І АВ № 099893, виданого 16 травня 1970 року Олександрівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 є сином покійного ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії І-АМ № 368527, виданого 09 грудня 2016 року Томашпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 померла 03 червня 2003 року в м.Бровари Київської області(а.с.5).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом на спадщину є позивач ОСОБА_1 по спадковій трансмісії.

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 569/0116 від 16 грудня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено, у звязку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа (а.с.14).

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 605/0116 від 23 грудня 2016 року спадкова справа після померлої 03 червня 2003 року ОСОБА_2 не заведена (а.с. 19).

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1266,ст. 1276 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,1274 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 138066, виданим Томашпільською районною державною адміністрацією Томашпільського району Вінницької області 14 березня 2003 року, що належала ОСОБА_2, яка померла 03 червня 2003 року в м.Бровари Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська