Номер провадження 2-о/754/63/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2017 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Петріщевої І.В., за участю секретаря судового засідання Табачук Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони з 18.05.1986 року по 20.05.1986 року, з 10.09.1986 року по 27.10.1986 року, з 27.02.1987 року по 16.03.1987 року, з 01.04.1987 року по 13.04.1987 року, обґрунтовуючи заяву тим, що він є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони, що підтверджується трудовою книжкою, відповідними довідками, маршрутними листами та дорожніми листами, проте Листом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації йому відмовлено у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення, з посиланням на відсутність документів, підтверджуючих факт залучення до формувань ЦО, однак інших архівних документів не збереглося, зазначивши, що відповідне посвідчення може бути видано на підставі рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в цих заходах.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву, просив суд її задовольнити та встановити факт участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони з 18.05.1986 року по 20.05.1986 року, з 10.09.1986 року по 27.10.1986 року, з 27.02.1987 року по 16.03.1987 року, з 01.04.1987 року по 13.04.1987 року.

У судове засідання представник Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд без участі представника, проти задоволення заяви про встановлення факту заперечував у повному обсязі, надавши письмові заперечення, зазначивши, що ОСОБА_1 в червні 2016 року подав заяву до Управління про встановлення йому статусу інваліда війни відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Листом Управління від 09.06.2016 ОСОБА_1 був повідомлений про те, що для надання йому статусу «інвалід війни» необхідно надати документ щодо підтвердження його участі у формуванні ЦО, проте не надав до Управління доказів, що підтверджують факт його участі у формуванні Цивільної оборони, вважає, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а про те, що залучався до формувань Цивільної оборони та виконував її завдання відповідними наказами чи розпорядженнями безпосередньо по ОСОБА_1 не підтверджено.

У судове засідання представник Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не з'явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд без участі представника, проти задоволення заяви про встановлення факту заперечував у повному обсязі, надавши письмові заперечення.

Суд, заслухавши думку представника заявника, вивчивши пояснення, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується матеріалами справи, зокрема трудовою книжкою, Експертним висновком, маршрутними, дорожніми листами та відповідними списками водіїв, приймавших участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, довідками та листами (а.с. 4-24, 62-85).

Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п.1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення").

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з рекомендаціями, наданими у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25 травня 1998 р.) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до Закону від 28 лютого 1991 р. N 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон N 796-XII) і затвердженого на підставі цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС може видаватися на підставі рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період (визначений законодавством), пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, у тому числі в проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки. Інші питання щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вирішуються на підставі відповідних документів, а спірні питання - комісіями при виконкомах Київської і Житомирської обласних Рад народних депутатів і при Міністерстві у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно приймав безпосередню участь у виконанні заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони за вищезазначений період і ця обставина підтверджується відповідними доказами.

Враховуючи вищенаведе, суд приходить до обгрунтованого висновку про задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 209, 234, 256, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт участі ОСОБА_1 у виконанні заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони з 18 травня 1986 року по 20 травня 1986 року, з 10 вересня 1986 року по 27 вересня 1986 року, з 27 лютого 1987 року по 16 березня 1987 року, з 01 квітня 1987 року по 13 квітня 1987 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В