Номер провадження 2/243/400/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«18» січня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання - Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення індексованої заборгованості по заробітній платі,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення індексованої заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача глазурувальницею в період з 08 жовтня 1964 року по 31 травня 2000 року. З січня 1999 року Відкрите акціонерне товариство «Слов'янський керамічний комбінат» припинило виплачувати заробітну плату. При її звільнені відповідач повинен був провести з нею розрахунок, однак не зробив цього, мотивуючись скрутним фінансовим становищем. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплатити їй заробітну плату, але кожен раз отримувала відмову через відсутність грошей.
На час її звільнення та на теперішній час заборгованість по заробітній платі складає 1812,98 грн., що підтверджено листом арбітражного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат».
Згідно з рішенням КСУ у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України «В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем».
Згідно ст. 33 Закону «Про оплату праці» в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів (стаття 1, частина перша статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року).
Вважає, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати, мають компенсаторний характер. Як складова належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням цін на товари та послуги.
Відповідно до листа Верховного суду України від 03 квітня 1997 року № 62-67 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ»,«Індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України починаючи з серпня 1991 року помісячно та публікуються в виданнях, зокрема, газеті «Урядовий кур'єр» в період з 05 по 10 число наступного за звітним місяця. Повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Мінстат України ці показники є офіційними (згідно ст.. 19,21,23 Закону України «Про інформацію» (2657-12) та можуть використовуватися для проведення перерахунків грошових сум...»
Відповідно до «Інструкції з статистики заробітної плати» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, розділ 2 «Фонд оплати праці» складається з п.2.1 «Фонду основної заробітної плати» та 2.2. «Фонду додаткової заробітної плати».
Фонд додаткової заробітної плати включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.
До нього входить п.п. 2.2.7. і «Сума індексації заробітної плати».
З цього випливає, що сума індексації заробітної плати є складовою частиною заробітної плати, а отже і самою заробітною платою.
Відповідно до показників індексу інфляції, що опубліковані в газеті «Урядовий кур'єр» приріст індексу споживчих цін за період з 01 вересня 2000року по 01 серпня 2016 року складає: 1,026x1,002x1,014x1,004x1,016x1,015x1,006x1,006x1,015x1,004x1,006x0,983x0,998x1,004x1,002x1,005x1,016x1,01x0;986x0,993x1,014х0,997x0,982x0,985x0,998х1,002хі,007x1,007x1,014x1,015x1,011x1,011x1,007x1,00x1,001x0,999x0,983x1,006x1,013x1,019x1,015x1,014х1,004x1,004x1,007x1,007x1,007x1,0x0,999x1,013x1,022x1,016x1,024x1,017x1,01x1,016x1,007x1,006x1,006x1,003x1,0x1,004x1,009x1,012x1,009x1,012x1,018х0,997x0,996x1,005x1,001x1,009x1,0x1,02x1,026x1,018x1,009x1,005x1,006x1,002x1,0x1,006x1,022x1,014x1,006x1,022x1,029x1,022x1,021x1,029x1,027x1,038x1,031x1,013x1,008x0,995x0,999x1,011x1,017x1,015x1,021x1,029x1,015x1,014x1,009x1,005x1,011х0,999x0,998x1,008x1,009x1,011x1,009x1,018x1,019x1,009x0,997x0,994x0,996x0,998x1,012x1,029x1,005x1,003x1,008x1,01x1,009x1,014х1.013x1,008x1,004x0,987x0,996x1,001x1,0x1,001x1,002x1,002x1,002x1,003x1,0x0,997x0,997x0,998x0,997x1,001x1,0x0,999x1,002x1,002х0999х1,0х1,0х1,001x1,0x0,999x0,993x1,0x1,004x1,002x1,005x1,002x1,006x1,022x1,033x1,038x1,01x1,004x1,008x1,029x1,024x1,019x1,03x1,031х1,053x1,108х1,14x1,022x1,004x0,99x0,992x1,023x0.987x1,02x1,07x1,009x0,996x1,001x1,035x1,001x0,998x0,999x0,997х1,018х1,028x1,0І8))хІ00% =596,30%
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена (а.с.15). 18 січня 2017 року від позивача надійшла Заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити її позовні вимоги (а.с.22).
Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» до судового засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України ( а.с. 15,18). Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція яка направляється відповідачу ним не отримується (а.с.20,21).
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців;
- фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином».
Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення індексованої заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов'язки, в рівній мірі кореспондується обов'язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Так, листа №15-04/3341Б від 15 квітня 2015 року Арбітражного керуючого Жмайла О.О., наданого колективу працівників Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат», вбачається, що Відкрите акціонерне товариство «Слов'янський керамічний комбінат» має перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 1812,98 грн. (а.с.10-12).
Відкрите акціонерне товариство «Слов'янський керамічний комбінат» припинило виплачувати працівникам заробітну плату.
Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплатити їй заборговану заробітну плату, але кожний раз отримувала відмову щодо цього через відсутність у нього нібито коштів.
Вказані обставини в судовому засіданні підтверджені позивачем та не спростовані у належний спосіб представником відповідача в своїх запереченнях.
Положеннями ст. 115 КЗпП України встановлено обов'язок працедавця виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася та остаточний розрахунок при звільненні ОСОБА_1 не проведений, що підтверджується письмовими матеріалами справи та не заперечується поясненнями представника відповідача.
У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» № 108/95 структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Згідно з положеннями частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, статей 33,34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.
Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до абзц. 3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці ( грошове забезпечення).
Відповідно до положень п.п. 2.2.7., п.п.2.2. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.
Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці ( грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.
У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці ( грошове забезпечення).
Відповідно до ч.1 ст. 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації, зазначений в частині першої цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Зазначений порядок індексації заробітної плати передбачений і в п.1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями.
Заробітна плата ( грошове забезпечення) ( далі грошовий дохід) індексується в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» визначається у розрахунку на місяць.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що місяць, в якому відбулося підвищення грошових доходів населення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянином за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексу до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Якщо сума підвищення грошового доходу менше ніж сума індексації, то здійснюється підвищення грошового доходу та додається сума індексації, визначена з урахуванням суми підвищення доходу. Визначена сума індексації фіксується і виплачується у такому розмірі до наступного збільшення грошового доходу, при якому таке збільшення перевищить зазначену фіксовану величину. Якщо наступне підвищення грошового доходу не перевищує фіксовану величину, то здійснюється підвищення грошового доходу та додається раніше зафіксована величина індексації. У разі коли на момент чергового підвищення грошового доходу настає право на проведення індексації і сума індексації буде більшою, ніж сума підвищення грошового доходу, необхідно здійснити підвищення грошового доходу, зберегти раніше зафіксовану суму індексації та додати суму індексації, визначену з урахуванням чергового підвищення грошового доходу.
Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України і ст. 33 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Таким чином, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
За вказаних умов, невиплата індексації заробітної плати є обмеженням права позивача на майно, що є незаконним.
Подібне розуміння можливості обмежень прав власності на майно відповідає загальноєвропейським стандартам у галузі права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.
Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення).
Частиною 2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до структури заробітної плати входить додаткова заробітна плата, яка включає, в тому числі, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013), передбаченою ст. 33 Закону України «Про оплату праці». Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», вона входить до структури заробітної плати. Зазначена обставина також підтверджується підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 №5, відповідно до якого суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати.
З листа Міністерства праці та соціальної політики України № 21/10/136-07 від 22 травня 2007 року вбачається, що «Департамент стратегії соціального розвитку Міністерства праці та соціальної політики України на <...> запит щодо індексації та компенсації заробітної плати повідомляє.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (1078-2003-п ) (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2006 р. № 690 ( 690-2006-п )....Нарахування сум індексації... на доходи, виплачені за рішенням суду, цими нормативно-правовими актами не передбачено.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів визначаються, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження" (606-14). За відповідними роз'ясненнями <...> можете звернутися до відділу державної виконавчої служби, що входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» п. 22. «У справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: 1. індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. № 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).
За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.
Відповідно до листа Верховного суду України від 03 квітня 1997 року № 62-67 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ». «Індекси інфляції розраховуються Міністерством статистики України починаючи з серпня 1991 року помісячно та публікуються в виданнях, зокрема, газеті «Урядовий кур'єр» в період з 05 по 10 число наступного за звітним місяця. Повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Мінстат України ці показники є офіційними (згідно ст.. 19,21,23 Закону України «Про інформацію» (2657-12) та можуть використовуватися для проведення перерахунків грошових сум...»
В зв'язку з наведеним суд приходить до обґрунтованого переконання, що Відкрите акціонерне товариство «Слов'янський керамічний комбінат» повинно виплатити на користь позивача суму індексації заробітної плати за весь час затримки розрахунку, а саме з 01 вересня 2000 року по 01 грудня 2016 року.
Відповідно до показників індексу інфляції, що опубліковані в газеті «Урядовий кур'єр» приріст індексу споживчих цін за період з 01 вересня 2000 року по 01 грудня 2016 року складає: 596,30 %.
Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі з витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до абз.5 п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів».
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1378,00 грн.
Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України „ Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
У зв'язку з чим, з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат», на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,27,59,60,88,192,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 95 КЗпП України, Законом України Про оплату праці, Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Листом Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 62-67 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», Законом України Про судовий збір, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення індексованої заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова