Справа № 361/4189/16-ц
Провадження № 2/361/231/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №495 від 09 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане повторно 20.08.23013 р.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, яким він при життя не розпорядився.

За життя батько ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 0,2960 га для ведення особистого селянського господарства, та земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за адресою: АДРЕСА_1.

У визначений законом строк вона, як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є відповідач у справі - дочка померлого.

Свідоцтва про народження та одруження позивача підтверджують факт родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_3, як між батьком та дочкою та відповідно факт належності її до спадкоємців першої черги за законом.

У січні 2014 року позивач звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вище вказану земельну ділянку або постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 15 січня 2014 року позивач отримала листа про необхідність явки до державного нотаріуса.

Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину на належну їй частину спадкового майна вона не може у зв'язку із відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Всі оригінали документів на нерухоме майно знаходяться на руках у відповідача, однак остання відмовляється надати їх позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину та і сама не оформляє своїх спадкових прав.

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів перешкоджає позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі.

Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.03.2017р., позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1480 га для ведення особистого селянського господарства, та на ? частину земельної ділянки площею 0,1250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі з урахуванням уточнень.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №495 від 09 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане повторно 20.08.23013 р. (а.с.4)

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0,2960 га для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, ? частина яких була відчужена спадкодавцем за життя, відповідно до договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 14 вересня 2007 року, зареєстрованими в реєстрі за №11572 та №11577 (а.с.13).

Відповідно до довідки №848 від 21 серпня 2013 року, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_4 - дружина, та ОСОБА_2 - дочка (а.с.8).

Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із матеріалів спадкової справи №286/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, спадкоємцями першої черги є доньки спадкодавця, сторони по справі - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 Дружина померлого ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка не зверталася.

У січні 2014 року позивач звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вище вказані земельні ділянки або постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 15 січня 2014 року позивач ОСОБА_1 отримала листа №113/01-16 про необхідність явки до державного нотаріуса (а.с.7).

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на належну їй частину спадкового майна позивач не може, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України передбачено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на оформлення спадщини відповідно до чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 328, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1480 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1250 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано потягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський