Справа № 236/2974/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016року позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 28.11.2016року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.12.2016року замінено первісного відповідача Об*єднану територіальну громаду м. Лиман на належного відповідача ОСОБА_2, дочку спадкодавця, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.42), та ухвалою суду від 26.12.2016року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, по справі залучено ОСОБА_4, сина спадкодавця, який спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, не прийняв, та не претендує на спадщину (а.с. 60).

Ухвалою суду від 26.12.2016року цивільна справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 25, 328, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, положеннями узагальнення ВВСУ від 01.03.2013р "Про судову практику розгляду цивільних справпро спадкування", Постанови № 5 Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", цивільно-процесуальним законодавством України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, який постійно проживав в АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.2500га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є діти спадкодавця - син ОСОБА_1, та дочка ОСОБА_2, які згідно ст. 1268-1270 ЦК України прийняли спадщину. Крім того, син спадкодавця ОСОБА_4 спадщину не прийняв, та не претендує на спадкове майно, дружина ОСОБА_5 відмовилась від своєї частки у спадшині на користь сина ОСОБА_1.(а.с. 47, 56, 63, 64).

18.11.2016року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори за реєстром № 3749 на ім*я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.2500га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території АДРЕСА_1 (а.с. 1-12).

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 18.11.2016року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на житловий будинок на ім*я померлого. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с. 32).

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням виконкому Дробишевської селищної ради від 03.09.1974року ОСОБА_3 була відведена земельна ділянка для індивідуального будівництва житлового будинку та надано дозвіл № 19 на провадження будівельних робіт. Відповідно до інвентаризаційної справи КП "Бюро технічної інвентаризації" та технічного паспорту від 12.05.2016року будівлі та споруди, розташовані за адресою : АДРЕСА_1, побудовані до 1991року відповідають вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с. 13-30).

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, звернувшись з заявою про це до нотаріуса, від прийняття спадщини не відмовлявся (а.с.40).

Відповідно до статей 2, 6 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 16, 328, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та скаладається з:

2/3часток житлового будинку літерою А-1, загальна площа будинку 58.0кв.м., в т.ч. житлова 33.7кв.м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення через міський суд.

Головуючий суддя: