Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - Служба у справах дітей Барської районної державної адміністрації Вінницької області, про виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку«Приватбанк» на рішення Барського районного суду Вінницької області від 4 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_6 було укладено договір про іпотечний кредит № VICWG8, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати їй кредит у розмірі 150 000 грн зі сплатою 15 % річних та строком повернення до 17 квітня 2028 року, а відповідач ОСОБА_6 зобов'язалася належним чином виконати ці умови договору.

У цей же день між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № VICWG8, згідно з яким банк зобов'язався надати їй кредит на початковий внесок у розмірі 4 703 грн на споживчі цілі, а вона у свою чергу, зобов'язалася сплачувати щомісячний платіж у розмірі 62 грн 66 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом та відсотками.

17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки № VICWG8, за яким ОСОБА_6 передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,15 кв. м, житловою площею 28,70 кв. м, яка належала їй на праві власності.

1 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № VICWG8, за умовами якої залишок заборгованості у розмірі 151 262 грн 91 коп. переведено з валюти гривня у валюту долар США. Після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку розмір кредиту склав 32 597,61 доларів США.

У цей же день було укладено додаткову угоду до кредитного договору № VICWG8, відповідно до якої залишок заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 4 012 грн 07 коп. переведено з валюти гривня у долар США і розмір кредиту склав 993,98 доларів США.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 зобов'язань за вищезазначеними договорами утворилася заборгованість, розмір якої станом на 5 березня 2013 року становив 64 495,37 доларів США, що було еквівалентно 515 317 грн 98 коп. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2014 року задоволено їхній позов, за яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 2 вересня 2008 року у розмірі 64 495,37 доларів США, що було еквівалентно 515 317 грн 98 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Позивач, посилаючись на положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, просив виселити всіх осіб, які мешкають у цій квартирі.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 4 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Приватбанк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення нормпроцесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення їхнього позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ПАТ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_6 було укладено договір про іпотечний кредит № VICWG8, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати їй кредит у розмірі 150 000 грн зі сплатою 15 % річних та строком повернення до 17 квітня 2028 року, а відповідач ОСОБА_6 зобов'язалася належним чином виконати ці умови договору.

У цей же день між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № VICWG8, згідно з яким банк зобов'язався надати їй кредит на початковий внесок у розмірі 4 703 грн на споживчі цілі, а вона, у свою чергу, зобов'язалася сплачувати щомісячний платіж у розмірі 62 грн 66 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом та відсотками.

17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки № VICWG8, за яким ОСОБА_6 передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,15 кв. м, житловою площею 28,70 кв. м, яка належала їй на праві власності.

1 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № VICWG8, за умовами якої залишок заборгованості у розмірі 151 262 грн 91 коп. переведено з валюти гривня у валюту долар США. Після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку розмір кредиту склав 32 597,61 доларів США.

У цей же день було укладено додаткову угоду до кредитного договору № VICWG8, відповідно до якої залишок заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 4 012 грн 07 коп. переведено з валюти гривня у долар США і розмір кредиту склав 993,98 доларів США.

Встановлено, що ОСОБА_6 не виконувала належним чином своїх договірних зобов'язань.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2014 року у справі № 201/4286/12 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк». В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 17 квітня 2008 року № VICWG8 у розмірі 64 495,37 доларів США, що було еквівалентно 515 317 грн 98 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом надання права іпотекодержателю ПАТ КБ «Приватбанк» на продаж предмета іпотеки з укладенням від імені ОСОБА_6 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх, передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у даній справі про виселення відповідачів, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні цих позовних вимог, оскільки судами встановлено, що вказана квартира, що є предметом іпотеки, не була придбана за рахунок кредитних коштів, а тому підстав для виселення відповідачів із вищезазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла немає.

Однак такий висновок судів є передчасним, оскільки суди у порушення вимог ст. ст. 10, 212, 303 ЦПК України належним чином не з'ясували та не дослідили доводів позивача та не надали оцінки наданим ним доказам про те, що вказаний кредит надавався саме для придбання нерухомості, а саме цієї спірної квартири, яка є предметом іпотеки.

Без з'ясування цих обставин у справі висновок судів про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення відповідачів є передчасним.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою вищенаведене, а тому оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, тому рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 4 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: