Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/3542/16 Головуючий у 1 інстанції Петягін В.В.
Провадження № 22-ц/778/504/17 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

В позові зазначав, що 16.02.2016р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про наміри (далі - Договір). За змістом п. 1.1. Договору, предметом останнього є намір продавця провести відчуження, а покупця набути майно, яке знаходиться у власності продавця, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що покупець (ОСОБА_4) з метою забезпечення умов договору, в момент його підписання, передав продавцю (ОСОБА_3.) завдаток, який дорівнює 41250, 00 грн.

Пунктом 5.1. та 5.2. Договору встановлена відповідальність сторін. Сторони погодилися на те, що в разі не укладення договору відчуження в строк не пізніше 16.04.2016р. по причині, залежної від Покупця, сума завдатку залишається у Продавця в якості неустойки. В разі не укладення договору відчуження в строк не пізніше 16.04.2016р. по причині, залежної від Продавця, Продавець зобов'язується повернути Покупцю суму завдатку, а також сплатити Покупцю неустойку у розмірі завдатку.

Він неодноразово звертався до ОСОБА_3 з проханням укласти договір відчуження спірної квартири. Продавець відмовляється навіть говорити про нотаріуса та дату укладення такого договору, грошові кошти відповідач відмовилася повертати. В добровільному порядку вирішити спір не уявляється можливим.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь кошти у сумі 82500 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 82 500 грн. та судові витрати у сумі 825 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2016р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір про наміри, за умовами якого сторони дійшли згоди, що для забезпечення точного і належного виконання домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу квартири покупець ОСОБА_4 передає продавцю ОСОБА_3 завдаток у розмірі 41 250,00 грн.

Вказані кошти були отримані в день укладення договору ОСОБА_3 від ОСОБА_4

Умовами договору про наміри сторони визначили строк оформлення договору купівлі-продажу належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 не пізніше 16 квітня 2016 року.

Розділом 5 договору передбачено, що у випадку відмови продавця від продажу даного об'єкту нерухомості після внесення завдатку, чи порушення умов даного договору продавець ОСОБА_3 зобов'язана повернути покупцю ОСОБА_4 суму завдатку та неустойку у розмірі, що дорівнює сумі завдатку.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 зазначав, що в обумовлений сторонами строк договір купівлі-продажу укладений не був з вини продавця, а відтак є всі правові підставою для стягнення суми завдатку та неустойки у загальному розмірі 82 500,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про їх обґрунтованість та наявність підстав для застосування передбачених ст.571 ЦК України наслідків.

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Згідно ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Як визначено ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Між тим, укладений 16.02.2016р. договір про наміри нотаріально посвідчений не був, фактично укладений в простій письмовій формі, що свідчить про його нікчемність, а відтак жодних правових наслідків він не породжує, у зв'язку з чим внесені позивачем кошти не можуть розглядатись як спосіб виконання зобов'язань, тобто як завдаток.

Оскільки недійсний правочин відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

На зазначені вимоги закону, суд першої інстанції належної уваги не звернув, спірні правовідносини вирішив не на підставі наведених положень Цивільного Кодексу України, що призвело до невірного вирішення справи.

За вказаних обставин, судове рішення підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову, позаяк отримані продавцем ОСОБА_3 41 250,00 грн. за своєю правовою природою є авансом, тому останній підлягає поверненню ОСОБА_4

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, та враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути відповідно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 412,50 грн.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2016 року у цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 41 250,00 грн. суми авансу.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 412,50 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: