Справа № 308/9908/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

за участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 17.04.2014 року відповідно до заповіту № 944 його баба ОСОБА_3, заповіла йому ? квартири № 76 в м. Київ, вул. Тулузи, 16. 28.10.2014 року відповідно до заповіту № 1424 його баба ОСОБА_3, заповіла йому квартиру № 16 в м. Ужгород, вул. Дівоча, 31. 05.07.2016 року ОСОБА_3 померла. Крім вказаного майна, після смерті баби відкрилась спадщина на квартиру в м. Свалява, вул. Леніна, 68/65, та на земельну ділянку в урочищі «Бердо» м. Свалява. В межах шестимісячного строку для прийняття спадщини заявник звернувся у встановленому порядку з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу № 59261820 (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.07.2016 року). Але при видачі свідоцтва про прийняття спадщини виникло питання розбіжності прізвищ спадкодавця в правовстановлюючих документах на майно, що йому належало, та в документах, що посвідчують цивільний стан на той період. Зокрема, відповідно до свідоцтва про одруження № ФМ 256009 від 09.04.1991 року ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_3, одружившись з ОСОБА_5. При цьому, відповідно до договору купівлі-продажу квартири в м. Свалява від 13.06.1992 року стороною покупцем у договорі є ОСОБА_4. Хоча в той час відповідно до свідоцтва про одруження баба мала прізвище ОСОБА_5. Така ситуація склалася у зв»язку з тим, що після укладення шлюбу та зміни прізвища бабою не було змінено паспорт, у зв»зку з наведеними обставинами. Це окремо підтверджується й тим, що відповідно до запису у паспорті ВР 374290, ОСОБА_3 отримала такий 25 червня 2009 року, а до того користувалася паспортом ВО 128184 від 24.06.1996 року, який нею було змінено при отриманні взамін попереднього радянського, теж на прізвище ОСОБА_4

Так само, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЗК 010-00267 в м. Свалява, видано 03.02.1995 року на прізвище ОСОБА_4. В той час як відповідно до свідоцтва про одруження від 09.04.1991 року баба мала прізвище ОСОБА_3. 22.08.2000 року відповідно до договору дарування ОСОБА_4, мешканка м. Свалява, вул Головна, 68/65, отримала в дар від своїх сина та невістки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартиру в м. Ужгород, вул. Дівоча, 31/16, яку відповідно до заповіту № 1424, баба заявника ОСОБА_3, заповіла йому. В цьому випадку в договорі дарування прізвище обдарованої вказано ОСОБА_4 у зв»язку з тим, що при посвідченні правочину сторони між собою перебували в родинних зв»язках і жодна з сторін не надала на той час значення розбіжності, що була в поданому при укладенні правочину паспорті та тим, що на той час дівоче прізвище ОСОБА_4 було змінено на ОСОБА_3 Окремо факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, підтверджується тим, що в обидвох випадках, особа мала один і той самий код платника податку НОМЕР_1, що підтверджується довідками як на прізвище ОСОБА_4, так і на прізвище ОСОБА_3, а також довідка АПБ від 08.08.2016 року № 929. А тому заявник просить суд заяву задовольнити, встановити факт належності померлій 05.07.2016 року, ОСОБА_3 наступних правовстановлюючих документів, а саме - договору купівлі-продажу квартири від 11.07.1992 року в м. Свалява вул. Леніна (Головна), 68/65, Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗК 010-00267 в м. Свалява від 03.02.1995 року, Договору дарування квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Дівоча, 31/16 від 22.08.2000 року, виданих на ім»я ОСОБА_4.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні зазначеним вище, просив встановити факт належності померлій 05.07.2016 року, ОСОБА_3 наступних правовстановлюючих документів, а саме - договору купівлі-продажу квартири від 11.07.1992 року в м. Свалява вул. Леніна (Головна), 68/65, Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗК 010-00267 в м. Свалява від 03.02.1995 року, Договору дарування квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Дівоча, 31/16 від 22.08.2000 року, виданих на ім»я ОСОБА_4.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в заяві, проти заяви не заперечив, просив суд задовольнити заяву.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено по справі, 29.04.1991 року громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області уклали шлюб, який зареєстровано Полянською селищною Радою Свалявського району Закарпатської області та після укладення шлюбу, як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 256009, після укладення шлюбу дружині - ОСОБА_4, присвоєно прізвище ОСОБА_5.

17.07.2014 року державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3, згідно якого ? частки квартири № 76, що знаходиться в м. Києві по вул. Тулузи, 16, які належать їй на праві особистої власності ОСОБА_3 заповіла в рівних частках кожному синові ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та внукові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

28.10.2014 року державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3, згідно якого належну їй квартиру № 16, що знаходиться в м. Ужгороді по вул. Дівочій в будинку 31, яка належить їй на праві особистої власності ОСОБА_3 заповіла внукові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-ФМ № 209565, виданого Ужгородським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, 05.07.2016 року ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємець ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, при оформленні спадщини було з»ясовано, що, що у договорі купівлі продажу квартири від 11.07.1992 року, покупцем квартири АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_4.

Також, Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК-010-00267 від 03.02.1995 року видано на прізвище ОСОБА_4.

Крім того, у договорі дарування від 22.08.2000 року , згідно якого баба заявника ОСОБА_3 отримала в дар від свого сина та невістки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (батьків заявника) квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Дівоча, 31/16 її прізвище вказано як ОСОБА_4

Зазначені розбіжності в документах позбавляють заявника можливості оформити свої права як спадкоємця.

Як вбачається з паспорта серії ВО 128124, на ім»я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області в червні 1996 року, 29.04.1991 року в Полянській сільській раді Свалявського району Закарпатської області нею укладено шлюб з громадянином ОСОБА_5.

В матеріалах справи також наявна копія паспорта серії ВР374290, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 25.06.2009 року на ім»я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8.

Крім того, також встановлено, що згідно картки фізичної особи платника податків, виданої 17.09.2002 року ДПІ у Свалявському районі на ім»я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, та картки фізичної особи платника податків, виданої Свалявською міжрайонною ДПМ на ім»я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в обох випадках особа мала один і той самий код платника податків НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів який, необхідний заявнику для оформлення особистих майнових прав, що випливають із цього факту.

Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Керуючись ст. ст. 15, 60, 208, 209, 212, 234, 235, п. 6 ч. 1 ст. 256, 259, 294 ЦПК України, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду України, викладену у листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності померлій 05.07.2016 року, ОСОБА_3 наступних правовстановлюючих документів, а саме - договору купівлі-продажу квартири від 11.07.1992 року в м. Свалява вул. Леніна (Головна), 68/65, Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗК 010-00267 в м. Свалява від 03.02.1995 року, Договору дарування квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Дівоча, 31/16 від 22.08.2000 року, виданих на ім»я ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9