Справа №484/5705/13-ц 10.01.2017 100117 10.01.2017
Провадження №22-ц/784/191/17 Головуючий по 1 інстанції: Максютенко О.А.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду: Яворська Ж.М.
УХ В А Л А

Іменем України

10 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 30 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № NKXRF714740326, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5273 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 30 вересня 2009 року.

Між тим, відповідач свої зобов'язання належним чином за договором не виконував.

Станом на 15 серпня 2013 року заборгованість склала 58957 грн.80 коп., із них: 5273 грн. - заборгованість за кредитом, 158 грн.83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1566 грн. 07 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 48676 грн.20 коп. - пеня за несвоєчасне виконання умов зобов'язань за договором та штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 2783 грн. 70 коп. штраф ( процентна складова).

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму та судові витрати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В наданих до суду запереченнях, ОСОБА_2, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, відхиливши апеляційну скаргу Банку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся до суду після спливу трьохрічного строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 30 вересня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № NKXRF 714740326, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5273 грн. на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5.04 % на рік ( 0.42 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців до 30 березня 2009 року.

Вказаний кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов.

Порядок погашення позичальником заборгованості визначено у заяві на отримання кредиту - починаючи з 10 листопада 2008 року ( дата сплати першого щомісячного платежу) щомісяця в період сплати за який приймається період з 10 по 15 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти ( щомісячний платіж у сумі 594 грн. 04 коп.) для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідач не виконав своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ «КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість, яка згідно наданого Банком розрахунку станом на 15 серпня 2013 року склала 58957 грн.80 коп., із них: 5273 грн. - заборгованість за кредитом, 158 грн.83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1566 грн. 07 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 48676 грн.20 коп. - пеня за несвоєчасне виконання умов зобов'язань за договором та штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. - штраф ( фіксована частина), 2783 грн. 70 коп. штраф ( процентна складова).

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_2 ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулось до суду 20 листопада 2013 року .

Стороною у спорі заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК Укрїани передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу ч.1,2 ст.207,ч.1 ст.259 ЦК України, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), якими установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки такі Умови не містять підпису позичальника. Не встановлено судом також і наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років.

В Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) наявних в матеріалах даної справи, відсутній підпис ОСОБА_2, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності. У заяві позичальника від 30 вересня 2008 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності також немає. А тому відсутні підстави для застосування п'ятирічного строку позовної давності. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6- 16 цс15, від 1 липня 2015 року 6 - 757 цс15.

Більш того, клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності позивач не заявляв, доказів того, що між сторонами досягнуто домовленість про збільшення позовної давності матеріали справи не містять.

Як вбачається із надано до суду Банком розрахунку відповідач на погашення кредиту взагалі нічого не сплатив.

Враховуючи умови договору, те, що останній платіж на погашення боргу відповідач повинен був здійснити в строк до 15 листопада 2009 року, проте ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 20 листопада 2013 року ( тоді як треба було до 15 листопада 2012 року), тобто з пропуском установленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Таким чином, у справі, яка переглядається, судом першої інстанції, правильно вирішено питання про застосування ст.ст. 256, 257, ч.1,5 ст. 261 ЦК України щодо строку позовної давності з урахуванням вищевказаних обставин і факту пред'явлення позову тільки 20 листопада 2013 року, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що стягненню підлягають проценти за користування кредитом та штрафи у межах строку позовної давності не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.303,308,314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова