АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/200/2017 Головуючий у 1-й інстанції - Сенько М.Ф.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заїзжай Катерини Миколаївни про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заїзжай Катерини Миколаївни про визнання заповіту недійсним.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус КМНО Заїзжай К.М. про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом вказаної норми, вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, даний спір про визнання заповіту недійсним виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: просп. Перемоги, буд. 75/2 (літ. А) в м. Києві, що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва.

Отже, позивач, звертаючись з позовною заявою до Святошинського районного суду м. Києва за місцем знаходження нерухомого майна, не порушив вимог закону щодо виключної підсудності і судом було правильно відкрито провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що підсудність мала визначатись за правилами загальної підсудності відповідно до ст. 109 ЦПК України, оскільки спір стосується недійсності заповіту, а не визнання права власності на спадкове майно, є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: