17.01.2017 року Провадження №2/425/26/17
Справа №425/3371/16-ц
м.Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Овчаренко О.Л.,
при секретарі - Гайворонській І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 02.09.2005 року вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 03.06.2011 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею. З моменту розірвання шлюбу вона, позивачка залишилася мешкати в м. Рубіжне, і відповідачу було відомо, де вона мешкає разом з сином. Після розлучення вона, позивачка неодноразово спілкувалася з відповідачем з приводу виконання ним батьківських обов'язків щодо їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, але відповідач залишався байдужим до дитини. Ніяких перешкод у можливості спілкуватися з дитиною нею, позивачкою відповідачу не створювалось. Після розірвання шлюбу відповідач декілька разів навідав сина, а у вересні 2011 року покинув місто, не виявляв бажання зустрічатись та спілкуватись з сином. Відповідач позбавив сина будь-якої батьківської уваги, його вихованням взагалі не займається, ніколи не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально дитину не підтримує, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дитини. На підставі рішення суду з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 стягнуті аліменти, а також пеня за прострочення сплати аліментів. 19.07.2013 року вона, позивачка одружилася з ОСОБА_5, від якого народила сина ОСОБА_6. На даний час вона, позивачка зі своїм чоловіком ОСОБА_5, її неповнолітнім сином ОСОБА_3 та спільним з ОСОБА_5 сином ОСОБА_6 спільно проживають однією сім'єю. Її син ОСОБА_3 вважає її чоловіка ОСОБА_5 своїм батьком. Просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача судові витрати.
В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі та додатково пояснила, що з народженням сина ОСОБА_3 її стосунки з відповідачем ОСОБА_2 погіршилися, тому в 2011 році вони розірвали шлюб. Після розлучення відповідач декілька разів приходив до сина, але матеріально дитині не допомагав. Тому в судовому порядку з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 було стягнуто аліменти, які відповідач не сплачує, має дуже велику заборгованість зі сплати аліментів. Також за рішенням суду з відповідача на її користь було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, яку відповідачем також до теперішнього часу не сплачено. Останній раз вона з відповідачем спілкувались через інтернет-мережі в 2012 році, після цього зв'язок між ними втрачено. Через знайомих вона намагалась знайти відповідача, але безрезультатно. Ніхто не повідомив їй, де відповідач знаходиться, бо він просив знайомих не казати про своє місцезнаходження. Також вона зверталася до поліції з питання встановлення місцезнаходження відповідача, де їй було повідомлено, що його місцезнаходження встановлено, але сказати де знаходиться відповідач їй не можуть. Ніхто з родичів відповідача не проживає на території м. Рубіжне. В січні 2017 року батько відповідача по телефону повідомив їй, що останній раз спілкувався зі своїм сином по телефону на новорічні свята, але де саме він знаходиться не знає. На її думку, відповідач можливо проживає на території Російської Федерації. Дитина знає, що у нього за документами є батько, якого звуть ОСОБА_2, але він його не пам'ятає, бо коли останній раз бачив батька, був дуже малий. Батьком дитина називає її теперішнього чоловіка ОСОБА_5, а відповідача називає дядя ОСОБА_2. Якби відповідач мав бажання хоча би побачити дитину, то міг би це безперешкодно зробити. З 2012 року відповідач до сина жодного разу не приходив, не телефонує, дитиною не цікавиться, зі святами не вітає, матеріально не допомагає. Вважає, що позбавлення батьківських прав жодним чином не вплине на дитину, оскільки, як вона вже зазначила, батьком її син ОСОБА_3 називає її теперішнього чоловіка ОСОБА_5
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Кравцова О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батько дитини з 2012 року життям сина не цікавиться, вихованням не займається, матеріально не утримує, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Вихованням дитини займається тільки мати - позивачка по справі. В серпні 2014 року позивачка зверталась до Служби у справах дітей з питанням позбавлення батьківських прав батька дитини ОСОБА_2 Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав Службою у справах дітей був наданий ще в 2014 році. Висновок про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина ОСОБА_3 наданий Службою у справах дітей також і 28.12.2016 р. Як на момент складення першого висновку, так і на даний час ОСОБА_2 матеріально дитину не утримує, долею дитини не цікавиться, взагалі її не бачить. Коли представник Служби у справах дітей спілкувався з дитиною, то ОСОБА_3 казав, що його батько - ОСОБА_5, тобто теперішній чоловік позивачки. А батько - дядя ОСОБА_2 дуже давно до нього не приходив і він його не пам'ятає. Відносини у сім'ї позивачки дуже доброзичливі, умови проживання задовільні. Авторитетом чоловіка у дитини користується ОСОБА_5 Як дитячий садок, який відвідував хлопчик, так і школа, в якій навчається дитина, надали інформацію про те, що вихованням дитини батько не займається. Представники Служби у справах дітей виходили за місцем реєстрації відповідача, але він там не проживає. Відповідачу було залишено виклик до Служби, але відповідач так і не з'явився.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.
Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення.
17.01.2017 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі з 02.09.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.06.2011 року. (а.с.13) Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.7). ОСОБА_1 після укладення шлюбу 19.07.2013 р. з ОСОБА_5 прийняла прізвище «ОСОБА_1» (а.с.14).
Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 19.10.2016 року №201620202ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).
При цьому, з акту обстеження житлово-побутових умов від 22.12.2016 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1, її неповнолітній син ОСОБА_3, чоловік позивачки ОСОБА_5 і їх спільний з позивачкою син ОСОБА_6 проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. В квартирі створено всі умови для виховання, розвитку та проживання дитини, відносини в сім'ї доброзичливі (а.с.44).
З актів від 26.12.2016 року, 05.01.2017 року та 11.01.2017 року, складених за участі представників Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради, вбачається, що з метою обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, було здійснено неодноразові виходи за вказаною адресою. Було встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації відсутній, відповідачу залишено повідомлення про явку до Служби у справах дітей (а.с. 49, 50, 51).
З довідки Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №9 «Дельфін» від 26.06.2014 року вбачається, що за той час, що малолітній ОСОБА_3 відвідував зазначений заклад (з 09.04.2012 року), батько дитини - ОСОБА_2 в дошкільному закладі жодного разу не з'являвся. До дошкільного закладу дитину приводила мати, яка приймає активну участь у вирішенні питань розвитку і виховання дитини. (а.с.19).
З інформації, наданої Рубіжанською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 9 від 21.04.2016 року та 28.12.2016 року, де з 01.09.2015 року та по теперішні час навчається малолітній ОСОБА_3, вбачається, що батько дитини - ОСОБА_2 зв'язок зі школою не підтримує, не відвідує батьківських зборів, не цікавиться успіхами та досягненнями свого сина. Вихованням сина займається його мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_5, які регулярно відвідують школу, цікавляться успіхами, досягненнями та шкільним життям ОСОБА_3 (а.с. 20, 43).
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її дочкою, а відповідач - колишнім зятем. Її дочка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалось, тому вони розлучились. У шлюбі сторін народився син ОСОБА_3. Їй відомо, що останній раз відповідач бачив свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 у червні-липні 2011 року. З того часу відповідач взагалі вихованням дитини не займається, не телефонує, не приходить, зі святами не вітає, матеріально не утримує. Якби відповідач хотів побачити дитину, мав би змогу це зробити. Батьком неповнолітній ОСОБА_3 називає теперішнього чоловіка позивачки - ОСОБА_5. При цьому хлопчик знає, що у нього є батько ОСОБА_11, бо про це йому казала позивачка. ОСОБА_3 відповідача не пам'ятає, бо коли останній раз його бачив, був ще дуже малий.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що позивачка є його дружиною, з якою вони перебувають у шлюбі з 2013 року та мають спільну дитину. З ними також живе син позивачки від першого шлюбу ОСОБА_3. З 2011 року вони всі проживають однією сім'єю. Відповідач ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3, починаючи з другого півріччя 2011 року не спілкується, вихованням не займається, матеріально не утримує, жодного разу не приходив до дитини до дитячого садку та школи. ОСОБА_3 називає та вважає його, свідка своїм батьком, але знає, що у нього є біологічний батько ОСОБА_11, якого він називає дядя ОСОБА_2.
У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради у своєму висновку від 28.12.2016 року №474 зазначила, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідає інтересам дитини. В обґрунтування зазначеного висновку, зокрема, посилається на те, що з 2012 року ОСОБА_2 життям та здоров'ям сина не цікавиться, вихованням не займається, аліменти не сплачує, іншої матеріальної допомоги дитині не надає. До Служби у справах дітей з будь-яких питань не звертався. До дошкільного навчального закладу та школи, де в теперішній час навчається дитина, ОСОБА_2 ніколи не приходив, успіхами сина не цікавився. В ході бесіди з працівниками Служби у справах дітей неповнолітній ОСОБА_3 розповів, що у нього є два батька, один батько - ОСОБА_5, який з ними живе та все купує, а другий - дядя ОСОБА_2, якого він ніколи не бачив (а.с. 42).
Суд також вважає за можливе взяти до уваги наявний в матеріалах справи висновок Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради від 01.09.2014 року №318 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, оскільки обставини, які слугували підставою для надання такого висновку, повністю узгоджуються з обставинами, які були встановлені Службою в 2016 році і стали підставою для надання висновку Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради від 28.12.2016 року №474 (а.с.26).
Згідно ч.ч. 2-5 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності з п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки дитини, чи один з них, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3, свідомо протягом тривалого часу не піклується про його стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує його матеріально, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку своєї дитини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що є в наявності всі підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.5-11, 60, 209, 212-215, 292 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150, 164 СК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця міста Рубіжне Луганської області, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний код НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна ) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Л.Овчаренко