У х в а л а

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про стягнення коштів, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» (далі - ПАТ «Банк «Демарк», банк) на свою користь 3 629 520 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 23 лютого 2015 року між ним та публічним акціонерним товариством «Чернігівбуд» (далі - ПАТ «Чернігівбуд») було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким останній уступив новому кредитору право вимоги за договором № 03-2010/1 від 27 серпня 2010 року про організацію спорудження об'єкту будівництва, укладеного між ПАТ «Чернігівбуд» та ПАТ «Банк Демарк», щодо грошової суми, розмір якої становить 3 629 520 грн.

Позивач зазначав, що 26 лютого 2015 року він направив ПАТ «Банк Демарк» повідомлення про відступлення права вимоги за основним договором, оскільки всі права вимоги за основним договором перейшли до нього, проте при зверненні до відповідача із заявою про виплату грошових коштів, він отримав відповідь про неможливість повернення належних йому коштів через скрутне становище банку, який знаходиться в стані ліквідації.

Посилаючись на те, що відповідно до Правил фонду фінансування будівництва управитель створює оперативний резервний фонд в розмірі 10 % від суми залучених коштів, які не включаються до ліквідаційної маси управителя, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача належні йому грошові кошти.

У лютому 2016 року ПАТ «Банк «Демарк» звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 23 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Чернігівбуд» та ОСОБА_3, посилаючись на те, що цей договір суперечить закону та інтересам держави, спрямований на уникнення відповідальності за своїми грошовими зобов'язаннями перед державою та іншими кредиторами.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року у задоволенні первинного та зустрічного позовів відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ПАТ «Банк «Демарк» скасовано і провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 скасовано та позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Демарк» на користь ОСОБА_3 залишок коштів оперативного резерву фонду фінансування будівництва у сумі 3 312 794 грн 74 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Демарк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку «Демарк» Приходька В.О., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції; ухвала апеляційного суду від 13 травня 2016 року не оскаржується.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що у зв'язку із введенням у встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку процедури ліквідації ПАТ «Банк Демарк», первісне зобов'язання банку за договором з ПАТ «Чернігівбуд» від 27 серпня 2010 року № 08-2010/1 припинилося і виникло зобов'язання по виплаті коштів за цим договором на умовах і в порядку, що встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому задоволення позову ОСОБА_3 суперечитиме цьому Законові і порушить порядок задоволення вимог кредиторів,

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 та частково задовольняючи його позов, апеляційний суд виходив із наявності правових підстав для перерахування банком позивачеві коштів оперативного резерву у розмірі 3 312 794 грн 74 коп., який створено на виконання договору про організацію спорудження об'єкта будівництва № 08-20190/1 від 27 серпня 2010 року.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 серпня 2010 року між ПАТ «Банк «Демарк» («управитель») та ВАТ «Чернігівбуд» («забудовник») було укладено договір № 08-2010/1 про організацію спорудження об'єкту будівництва, предметом якого є взаємодія сторін при організації спорудження об'єкта будівництва за рахунок коштів, отриманих управителем в управління від довірителя з подальшою передачею об'єктів інвестування (квартир) у власність довірителя в порядку і на умовах, передбачених цим договором та Правилами ФФБ. Об'єкт будівництва розташований на земельній ділянці площею 0,4439 га в кварталі вулиць Зелена, Горького, Київська, Мстиславська в м. Чернігові, яка рішенням 51 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 24 червня 2010 року надана КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради в постійне користування для будівництва багатоповерхових житлових будинків, та з яким забудовник уклав договір № 01/21-09 від 29 вересня 2009 про співробітництво з правом використання зазначеної земельної ділянки під спорудження об'єкта будівництва (а. с. 4-6).

30 серпня 2010 року рішенням правління ПАТ «Банк Демарк» (протокол № 24) затверджено Правила фонду фінансування будівництва виду А, які погоджено головою правління ПАТ «Чернігівбуд» (а. с. 161-178).

16 серпня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області затверджено декларацію про готовність до експлуатації першої й другої секцій багатоквартирного жилого будинку №1 у кварталі вулиць Зелена, Горького, Київська і Мстиславська у м. Чернігові (а. с. 8-11).

04 грудня 2013 року начальником КП «Деснянське» Чернігівської міської ради затверджено акт прийняття-передачі вказаного будинку до експлуатації цим підприємством від ПАТ «Чернігівбуд» (а. с. 7).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30 січня 2015 року № 66 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Демарк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 30 січня 2015 року № 18 «Про початок процедури ліквідації Банку «Демарк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Демарк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку «Демарк» Приходька В.О. строком на 1 рік з 30 січня 2015 року по 29 січня 2016 року включно.

16 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Демарк» (протокол № 088/15).

23 лютого 2015 року між ПАТ «Чернігівбуд», яке є правонаступником ВАТ «Чернігівбуд», («первісний кредитор») та ОСОБА_3 («новий кредитор») було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із договором про організацію спорудження об'єкту будівництва № 08-2010/1 від 27 серпня 2010 року, укладеного між первісним кредитором та ПАТ «Банк «Демарк». Право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 3 629 520 грн (а. с. 3).

26 лютого 2015 року ОСОБА_3 звертався до ПАТ «Банк «Демарк» з приводу включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо відступленого йому права вимоги (а. с. 96).

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 29 грудня 2015 року № 247 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Банку «Демарк» до 29 січня 2017 включно.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» в разі ліквідації управителя ФФБ кошти на рахунку ФФБ не включаються до ліквідаційної маси управителя ФФБ і спрямовуються виключно на задоволення вимог довірителів до управителя ФФБ згідно з Правилами ФФБ.

Згідно з ч. 5 ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» іпотечні активи, що перебувають в управлінні банку або є забезпеченням виконання зобов'язань за сертифікатами з фіксованою дохідністю, емітентом яких є банк, а також кошти на рахунку фонду фінансування будівництва або майно фонду операцій з нерухомістю, в тому числі кошти на його рахунку, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку. Розпорядження цими активами здійснюється відповідно до законів України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» та «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Аналогічні умови викладені й в п. 4.18 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2.

Разом з тим, у разі ліквідації банку - управителя ФФБ кошти на рахунку такого фонду фінансування будівництва спрямовуються виключно на задоволення вимог довірителів до банка - управителя ФФБ. Банк, що ліквідується, включає такі вимоги до сьомої черги вимог кредиторів у порядку, встановленому Законом та цим Положенням.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що фактично в силу вказаного вище Закону відбулося припинення первісного зобов'язання ПАТ «Банк «Демарк» з виплати коштів відповідно до умов договору № 08-2010/1 про організацію спорудження об'єкту будівництва та виникло зобов'язання по виплаті коштів на умовах і в порядку, встановлених Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв'язку з проведенням процедури припинення банку, як юридичної особи, відповідно до законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 та частково задовольняючи його позов, суд апеляційної інстанції при дослідженні доказів у справі, які були досліджені місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, вдався до їх переоцінки, не врахувавши норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, у зв'язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з банку на користь ОСОБА_3 залишку коштів оперативного резерву фонду фінансування будівництва у сумі 3 312 794 грн 74 коп.

Колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції дотримані норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, а тому скасовано апеляційним судом помилково.

Відповідно до положень ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року скасувати, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про стягнення коштів, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана