АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/6661/16-ц Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Номер провадження: №22-ц/791/2043/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 липня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: замінити кредитора КС "Кредит-Енерго" як боржника його депозитного боргу за виконавчим листом Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.05.2009р. №2-1265/09, на ОСОБА_3 - позичальника кредиту 75000грн., що неповернутий колишньому кредитодавцю КС "Кредит-Енерго"; стягнути з відповідача ОСОБА_3 26250грн. - 33% за користування кредитом, 13510,47грн. в рахунок часткового погашення кредиту, 3031,53грн. - 3% річних, 19810,08грн. - інфляційні, 47349,94грн. (2 х 23674,97) - подійний збиток, а всього - 109952грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на день набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Херсонського міського суду від 19 серпня 2016 року було відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про заміну сторони виконавчого провадження.

В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та, пославшись зокрема на ч.3 ст.388, ст.ст.512, 513, 516, 526, 625, 1054, 1166, 1167 ЦК України, остаточно просив: стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 82431,00грн, яка складається з:

--- розміру боргу в 66431,64грн., а саме: 13510,47грн. основного боргу за період з 01.10.2013р по 30.09.2016р; 14198,45грн. - 35% за користування, виходячи з заявленої до стягнення суми; 13720,72грн. - пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання; 25002грн. - інфляційні збитки у подвійному розмірі (12501 х 2);

--- моральної шкоди в розмірі 16000грн.

Позов обґрунтував наступним. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12.03.2009 року на його користь стягнуто з КС "Кредит-Енерго" кошти в сумі 207703,74грн. З того часу на його користь повернуто лише 3642,36грн. Діяльність КС "Кредит-Енерго" припинена, інформація про КС "Кредит - Енерго" виключена з державного реєстру фінансових послуг, виконавчий лист йому повернуто з підстав невстановлення державним виконавцем місцезнаходження боржника. В червні 2016 року він дізнався про кредитну заборгованість за період з 2008 року по 2016 року ОСОБА_3, що утворилась у зв'язку з невиконанням нею умов кредитного договору № 130/08КК від 10.09.2008р., а тому вважає що саме ОСОБА_3 повинна сплатити йому грошові кошти, оскільки в неповерненні позичальником кредиту вбачає обман його, як первісного кредитора коштів, які за його депозитом були надані позичальнику. За таких обставин, оскільки депозитні кошти не були повернуті, тому відповідно до чинного законодавства він набув право вимоги до відповідача і має право задовольнити свої вимоги за рахунок стягнення з відповідача кредитної заборгованості. Завдану йому моральну шкоду він пояснив такими, що призвели до нервового зриву, душевними стражданнями, втратою душевного спокою, емоційними та нервовими напруженнями, що стали наслідком матеріальних втрат, яких він зазнав.

Оскаржуваним заочним рішенням від 14 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального (Конституції України, ЦК України) і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, вказав, що суд, порушивши принцип змагальності, не задовольнив його клопотання про виклик і допит в якості свідків колишніх керівників КС "Кредит-Енерго", а також затягував розгляд справи. Також зазначив, що поза увагою суду залишився факт припинення існування КС "Кредит-Енерго". Також вказав про помилковість висновку суду про неможливість стягнути з позичальника кредитний борг з причини відсутності правонаступництва. При цьому зазначив, що він ніколи не давав згоди на те, щоб його кошти, які він вніс до КС "Кредит-Енерго", були надані в якості кредиту 75000грн. відповідачу. Вважає, що є підстави для заміни неіснуючої КС "Кредит-Енерго" на позичальника ОСОБА_3, для визнання його правонаступником. Також вказав, що суд не врахував положення ст.388 ЦК України про те, що у випадку безвідплатного набуття майна власник має право витребувати вказане своє майно у добросовісного набувача у всіх випадках. Крім того, вказав, що поза увагою суду залишилась тяганина в розгляді кримінального провадження щодо колишнього керівництва КС "Кредит-Енерго", залишилась безконтрольність суду за виконанням рішень про стягнення його депозитного внеску, а також те, що з кожним днем погіршується його здоров'я через протиправні дії так званих "позичальників" КС "Кредит-Енерго", як співучасників викрадання вкладів спілки.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно протоколу засідання № 09/09 від 31.07.2009р. правління Кредитної спілки "Кредит-Енерго" постановило припинити діяльність кредитної спілки 31.07.2009р. та провести заплановане повне вивільнення працівників у зв'язку із погіршенням фінансового становища кредитної спілки, відсутністю коштів для сплати орендної плати, вимогою орендодавця вивільнити приміщення (а.с.6).

Постановою головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонської області від 29.12.2015р. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1265/09, виданого 25.05.2009р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з КС "Кредит-Енерго" на користь ОСОБА_2 боргу на суму 207703,74грн., вказаний виконавчий документ, на підставі ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", повернуто стягувачу у зв'язку з неможливістю встановлення місцезнаходження боржника (а.с.8).

Постановою головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонської області від 30.09.2016р. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1265/09, виданого 25.05.2009р. Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з КС "Кредит-Енерго" на користь ОСОБА_2 боргу на суму 207703,74грн., вказаний виконавчий документ, на підставі ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", повернуто стягувачу у зв'язку з неможливістю встановлення місцезнаходження боржника (а.с.48).

Згідно кредитного договору № 130/08 від 10.09.2008р. Кредитна спілка "Кредит-Енерго" надала позичальнику ОСОБА_3 кредит у розмірі 75000грн. (а.с.9-11).

Позивачем не заперечується, що на даний час кредитна спілка "Кредит-Енерго" припинила свою фінансову діяльність, з 30 жовтня 2010 року інформація про неї виключена з Державного реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

При апеляційному розгляді справи позивач зазначив, що він у кримінальному провадженні отримав інформацію про те, що відповідачка є боржником КС "Кредит-Енерго" за укладеним з нею 10.09.2008р. кредитним договором.

Позивач для себе зробив висновок про те, що у нього виникло право вимоги до відповідачки за зобов'язаннями, що виникли із вказаного кредитного договору, на підставі ст.512 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України та ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони, а також за заявою самої заінтересованої сторони, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.1, 2 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, визначені виконавчим документом.

Аналізуючи вказані норми колегія суддів враховує, що для заміни сторони у виконавчому провадженні мало бути місце правонаступництва нового боржника (ОСОБА_3) після КС "Кредит-Енерго".

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України: кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1); правонаступництва (п.2 ч.1); виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем) (п.3 ч.1); виконання обов'язку боржника третьою особою (п.4 ч.1); кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч.2); кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3).

При цьому правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

Відповідно до ст.517 вказаного Кодексу: первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1); боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ч.2).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не набув права вимоги за кредитним договором, укладеним між кредитною спілкою "Кредит-Енерго" та ОСОБА_3, оскільки вона не є правонаступником кредитної спілки, будь-яких правочинів щодо відступлення права вимоги між ОСОБА_2 та КС "Кредит - Енерго", не укладалось. Також суд першої інстанції виходив з відсутності між сторонами правовідношення, за яким відповідачка зобов'язана сплатити ОСОБА_2 грошові кошти за укладеним між ним та КС "Кредит - Енерго" депозитним вкладом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на нормах цивільного законодавства та всебічному і повному досліджені зібраних у справі доказів. Так, колегія суддів враховує, що КС "Кредит-Енерго" не передавала позивачеві своїх прав кредитора у зобов'язанні, яке виникло у відповідачки перед нею (спілкою) за кредитним договором, правочин щодо заміни кредитора у цьому зобов'язанні ними не укладався і документи, які засвідчують права первісного кредитора (КС "Кредит-Енерго") та інформація, яка є важливою для здійснення цих прав у спірних правовідносинах, позивачеві не передавалися.

Тому, у позивача не виникло право вимоги до відповідачки з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на наведену нижче правову позицію Верховного Суду України щодо застосування ст.ст.512, 515 ЦК України та ст.ст.1, 21 Закону України "Про кредитні спілки", яка викладена в постанові від 02 вересня 2015 року у справа №6-667цс15).

Заміна кредитора у зобов'язанні не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (ст.515 ЦК України).

За ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 вказаного Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а п.11 ч.1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з іншою фізичною особою, що надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, що такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень ст.515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, то немає правових підстав для задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Згідно із ч.1 ст.3607 ЦПК України вказана правова позиція має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні зазначених норм права (ст.ст.512, 515 ЦК України та ст.ст.1, 21 Закону України "Про кредитні спілки").

Також слід зазначити, що позивач не підтвердив належними доказами свій статус правонаступника КС "Кредит-Енерго".

Відповідно до Закону України "Про кредитні спілки" кредитори або члени кредитної спілки автоматично не набувають статусу правонаступника кредитної спілки з тих підстав, що остання фінансово неспроможна повернути належні їм депозитні вклади та внески. Зазначені особи не наділені законом правом пред'являти до боржників кредитної спілки вимоги щодо виконання ними кредитних зобов'язань на свою користь.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутні інші, передбачені ст.512 ЦК України, підстави для заміни кредитора у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає таким, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, що регулює ці відносини, висновок суду щодо необґрунтованості заявлених позивачем вимог, в тому числі і в частині морального відшкодування.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то за положеннями ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави для відповідальності за завдану моральну шкоду у позадоговірних відносинах і на яку, зокрема, посилається позивач в обґрунтування позову в цій частині, для покладення на відповідача обов'язку щодо відшкодування завданої позивачеві неповерненням кредитною спілкою його депозитного вкладу моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність чотирьох умов: шкоди; неправомірність рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; причинного зв'язку між шкодою та неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю заподіювача шкоди; вини заподіювача шкоди.

Враховуючи, що наявність таких умов у спірних правовідносинах позивачем не доведена і судом не встановлена, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують. Посилання на відмову суду, що порушив принцип змагальності, здійснити допит в якості свідків колишніх керівників КС "Кредит-Енерго", затягування розгляду справи не може бути прийнято до уваги, оскільки не містять в собі підстав для скасування рішення і не враховують, що судом права позивача жодним чином порушені не були, позивачу було надано можливість в будь-якій формі надати докази на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. При цьому у суду не виникло необхідності в допиті зазначених осіб, оскільки ця процесуальна дія не впливає на предмет спору та могла б привести до затягування розгляду справи. Посилання заявника на факт припинення існування КС "Кредит-Енерго" та відсутність його згоди на надання його коштів, які він вніс до КС "Кредит-Енерго", в якості кредиту відповідачу, також слід залишити поза увагою з огляду на те, що вони не впливають на правильності прийнятого рішення та на положення ч.7 ст.10 та ст.23 Закону України "Про кредитні спілки", за якими внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитних рахунках можуть надаватися для надання кредитів іншим членам кредитної спілки. Також є підстави для залишення поза увагою й посилання на наявність підстав для заміни неіснуючої спілки на відповідача, оскільки, як зазначалось вище, позивач не підтвердив належними доказами свій статус правонаступника КС "Кредит-Енерго" у кредитному зобов'язанні між останньою та відповідачем, крім того, ЦК України та Закон України "Про кредитні спілки" не передбачають автоматичного набуття вкладниками статусу правонаступника кредитної спілки з тих підстав, що остання фінансово неспроможна повернути належні їм депозитні вклади чи внески. Також, слід враховувати й те, що у правовідношеннях за кредитним договором, укладеним між спілкою та відповідачем, не відбулась заміна кредитора (з КС "Кредит-Енерго" на позивача) з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України. Посилання заявника на положення ст.388 ЦК України, як на підставу для задоволення позову, не може бути прийнято до уваги, оскільки позивачем не доведено підстави для застосування у цій справі вказану норму закону, не доведено своє право власності на майно, яке знаходиться у чужому незаконному володінні відповідача. Щодо посилань заявника на тяганину в розгляді кримінального провадження щодо колишнього керівництва КС "Кредит-Енерго", невиконання рішень про стягнення його депозитного внеску, погіршення у зв'язку з цим його здоров'я, то вони не містять в собі підстав для скасування рішення суду та задоволення позову, зокрема, і в частині стягнення моральної шкоди. При цьому, як зазначалось вище, позивачем не доведено належними доказами умови, необхідні для покладення на відповідача обов'язку щодо відшкодування завданої позивачеві неповерненням кредитною спілкою його депозитного вкладу моральної шкоди.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська