Єдиний унікальний номер 741/970/15
Провадження № 4-с/741/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 грудня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та державного виконавця Носівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (далі заявник) на дії державного виконавця Носівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1,

встановив:

27 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що 18 грудня 2015 року Носівським районним судом Чернігівської області видано виконавчий документ № 741/970/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованості у сумі 6 850,13 грн. 11 березня 2016 року ТОВ «Кредекс фінанс» звернулося до Носівського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження у звязку з тим, що за боржником на праві власності перебуває обєкт незавершеного будівництва, що знаходиться у м. Носівка Чернігівської області по вул. Суворова, 46. 27 квітня 2017 року Носівським районним судом Чернігівської області було винесено ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 741/970/15 з ТОВ «Кредекс фінанс» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія управління активами». 11 вересня 2017 року рекомендованим листом на поштову адресу ТОВ «Кредекс фінанс» з Носівського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області надійшла постанова державного виконавця Гопанчука В.М. від 20 липня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що майно на яке може бути звернене стягнення у боржника відсутнє, що унеможливлює подальше виконання рішення суду. Заявник не погоджується з постановою державного виконавця, оскільки ним не враховано, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта боржнику належить в цілому обєкт незавершеного будівництва, який розташований у м. Носівка Чернігівської області по вул. Суворова, 46, та не перевірено інформацію, зазначену у заяві про відкриття виконавчого провадження. Заявник стверджував, що строк на оскарження дії державного виконавця було пропущено з поважної причини, а саме тому, що копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу було отримано 11 вересня 2017 року.

Заявник просив суд:

- визнати поважними причини пропуску строку на оскарження дії державного виконавця та поновити зазначений строк;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Носівського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області у частині винесення постанови № 50717562 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- скасувати постанову № 50717562 про повернення виконавчого документа стягувачу.

У судове засідання представник заявника не зявився, подав до суду клопотання, в якому зазначив, що скаргу підтримує, просив її задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

Державний виконавець Носівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення скарги заперечує, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови у боржника було відсутнє майно, яке належало б йому на праві власності.

Суд розглядає справу у відсутності заявника та заінтересованої особи, оскільки в силу ч. 2 ст. 386 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали цієї справи, матеріали цивільної справи № 741/970/15, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2015 року апеляційний суд Чернігівської області ухвалив рішення у справі № 741/970/15, яким:

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором № 83/4128KCL від 12 вересня 2011 року в розмірі 6 484,88 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» 365,25 грн. судового збору.

Рішення суду набрало законної сили, 18 грудня 2015 року на адресу ТОВ «Кредекс фінанс» було направлено виконавчий лист, який був предявлений до виконання, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2017 року було замінено стягувача ТОВ «Кредекс фінанс» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Носівського районного суду Чернігівської області в цивільній справі № 741/970/15 від 26 жовтня 2015 року за позовом ТОВ «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2017 року державний виконавець начальник відділу Носівського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого листа № 741/970/15 від 18 грудня 2015 року стягувачу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.ст. 383, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У судовому засіданні встановлено, що рекомендоване відправлення з постановою державного виконавця від 29 липня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 50717562 було отримано представником ТОВ «Кредекс фінанс» 11 вересня 2017 року, що підтверджується роздруківкою з інтернет сервісу «Укрпошта відстежити вантаж» за штрихкодовим ідентифікатором «590».

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення з скаргою на дії державного виконавця заявником було подано 22 вересня 2017 року, тобто у межах десятиденного строку з дня отримання оскаржуваної постанови.

Таким чином, клопотання заявника про поновлення строку на оскарження дії державного виконавця є безпідставним, а тому вирішенню не підлягає.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для виконання рішень.

У судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження було відкрите у період чинності Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, однак усі подальші виконавчі дії вчинялися державним виконавцем у період чинності Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (набрав чинності 5 жовтня 2016 року), а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції.

За правилами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 цього Закону державному виконавцеві надане широке коло прав для здійснення примусового виконання судових рішень.

У судовому засіданні встановлено, що станом на день винесення державним виконавцем постанови від 29 липня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 50717562 за ОСОБА_2 не було зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке розташоване в м. Носівка Чернігівської області по вул. Суворова, 46, що підтверджується повідомленнями відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 9 листопада 2017 року та комунального підприємства «Носівське бюро технічної інвентаризації» Носівської районної ради № 272 від 10 листопада 2017 року.

Таким чином, доводи представника заявника про те, що державним виконавцем не було перевірено інформацію щодо майна боржника, яке належить йому на праві власності, не накладено арешт та не здійснено звернення стягнення на це майно, є необгрунтованими та такими, що спростовуються добутими по справі доказами.

Копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, яка додана заявником до скарги, суд визнає недопустимим доказом та не бере його до увагу, оскільки на ній відсутні відомості про дату, час та підстави її формування.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що державний виконавець не допустив бездіяльності у виконавчому провадженні № 50717562 під час виконання виконавчого листа № 741/970/15, видано Носівським районним судом Чернігівської області 18 грудня 2015 року, його рішення та дії були прийняті і вчинені відповідно до чинного законодавства України та у межах своїх повноважень, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 209-210, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Відмовити ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у задоволенні скарги на дії державного виконавця Носівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В. Киреєв