Справа №173/55/17-ц
Провадження №2/173/253/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про встановлення коригуючого коефіцієнту при споживанні газу на опалення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про встановлення коригуючого коефіцієнту при споживанні газу на опалення. В обґрунтування позову посилається на те, що квартира, в якій він проживає знаходиться на першому поверсі над підвалом, в якому повністю відсутнє опалення і тому дуже холодна підлога. Також внаслідок особливого розташування фактично відсутній контакт з іншими квартирами, де є опалення. таким чином, на думку позивача, фактичні умови проживання в квартирі повністю співпадають з умовами проживання на 1 поверсі 1-2 поверхових будинків, тобто до розрахунку обсягу газу, що споживається має застосовуватись коригуючий коефіцієнт 0,982, а не 0,573 як для 3-х та більше поверхових будинків. 10 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку норм споживання газу з урахуванням конкретних умов знаходження квартири, але у проведенні перерахунку йому було відмовлено. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати його право як споживача при розрахунку соціальної норми для житла при опаленні квартири за адресою: АДРЕСА_1 як таку, що експлуатується в умовах 1-2 поверхових будинків згідно з постановою КМ України № 409 від 6 серпня 2014 року з подальшими змінами як для 1-2 поверхових будинків та застосуванням відповідного коригую чого коефіцієнту; зобовязати відповідача провести перерахунок соціальної норми для житла при опаленні квартири за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням коригує чого коефіцієнта згідно з постановою КМ України № 409 від 6 серпня 2014 року з подальшими змінами як для 1-2 поверхових будинків з 13 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснив, що у звязку з особливим місцем розташування квартири, в якій він мешкає, він та його сімя споживають значно більше газу для опалення квартири, оскільки вона знаходиться на першому поверсі над підвалом, який не опалюється, поряд також не має квартир з опаленням, поряд шахта ліфту, яка також не опалюється. Тобто фактично до цієї квартири має застосовуватися коригуючий коефіцієнт як для 1-2 поверхових будинків і це буде справедливими умовами. Тому він і звернувся з відповідними вимогами до відповідача з метою проведення перерахунку. Також вони змушені споживати більше електроенергії, щоб додаткового опалювати квартиру.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що всі нормативи та коефіцієнти під час розрахунку витрат за споживаний газ визначено чинним законодавством, якими керується відповідач. постановою КМ України визначено коригуючий коефіцієнт лише з урахуванням поверховості будинків, ніяких інших умов, в тому числі розташування квартир, цією постановою не визначено. Оскільки позивач проживає в будинку більше 3-х поверхів, тому враховується коефіцієнт як для 3-х і більше поверхових будинків. Окрім того у кожного споживача своє індивідуальні потреби споживання газу, тому порівнювати обєми споживання газу позивачем з іншими споживачами на підтвердження особливого розташування квартири неможливо, оскільки це є лише припущенням позивача. Вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 разом з дружиною, ОСОБА_3, та її сином, ОСОБА_4, мешкають в квартирі АДРЕСА_2. Позивач є споживачем газу у відповідності до договору про надання послуг з газопостачання населенню ВАТ «Дніпропетровськгаз» від 26 вересня 2000 року (а.с.9). ОСОБА_1 надаються пільги відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

10 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявою про проведення перерахунку норм індивідуального споживання газу для опалення з урахуванням коригуючого коефіцієнта в розмірі 0,982, як для 1-2 поверхових будинків, з урахуванням особливого розташування квартири, в якій він мешкає (а.с.4). 11 січня 2017 року листом позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку (а.с.5), що і було підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Згідно зі ст. 5 цього Закону державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. До їх числа відносяться: гранична норма оплати послуг з утримання житла, житлово-комунальних послуг залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії малозабезпеченим громадянам; показники якості надання житлово-комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 6 серпня 2014 року № 409 установлено громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для: централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю (п.п. 1 п. 2); установлено соціальний норматив користування природного газу для індивідуального опалення - 5,5 куб. метра природного газу на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період (п.п.1 п.3). Окрім того вказаною Постановою залежно від регіону та поверховості будівель визначено коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення. Так згідно з додатком № 1 Постанови для Дніпропетровської області визначено коригуючи коефіцієнти: для 1-2 поверхових будівель 0,982 та для будівель на 3 і більше поверхів 0, 573.

Враховуючи те, що позивач мешкає в 9-поверховому будинку норма споживання газу для потреб опалення розраховується з урахування коригуючого коефіцієнта 0, 573. Саме цими нормами і коефіцієнтами керується відповідач під час розрахунку пільг та субсидій. Тому стверджувати про неправомірність дій з боку відповідача правових підстав не має у звязку з чим, на думку суду, позивачу цілком правомірно було відмовлено у проведення перерахунку.

Доводи позивача про те, що такі розрахунки є несправедливими, без урахування особливостей розташування його квартири, а саме на першому поверсі, над підвалом, за відсутності опалення у сусідніх квартирах та приміщеннях, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище соціальна норма житла та нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії визначаються саме постановами Кабінету Міністрів України, а не судом. Суд не наділений повноваженнями брати на себе функції органу виконавчої влади Кабінету Міністрів України, а може лише надавати правову оцінку законності актів Кабінету Міністрів України у випадку їх оскарження в порядку, визначеному чинним законодавством.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що метою прийняття постанови КМ України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 6 серпня 2014 року № 409 є забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального закону України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Проте спосіб захисту, обраний позивачем, не передбачено жодним законом України, що, на думку суду, є окремою підставою для відмови у позові.

Інші доводи та докази позивача, надані ним в обґрунтування позовних вимог, суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду про правомірність дій відповідача та неможливість визначення судом певних державних соціальних стандартів.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, приймаючи до уваги, що позивача було звільнень від сплати судового збору у відповідності до п.п.8 та 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про те, що судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про встановлення коригуючого коефіцієнту при споживанні газу на опалення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко