Унікальний номер справи 333/5761/16-ц
Номер провадження 2/333/322/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 16 січня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони проживали однією сімєю, мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2009 р. сторони припинили сумісне проживання, мешкають роздільно, дочка проживає з матірю. Відповідач вихованням дочки не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, веде антисоціальний образ життя, неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки, стягнути з нього аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав на неповнолітню дочку.

Відповідач, приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ст. 158-1 ЦПК України, позов визнав частково: в частині позбавлення батьківських прав не визнав, в частині стягнення аліментів на утримання дочки визнав, суду пояснив, що дійсно мешкав з позивачем однією сімєю, є батьком народженої нею дочки. Восени 2009 р. позивач з дитиною пішли від нього, мешкають окремо. З того часу він двічі був засуджений, в звязку з чим не міг приймати участь у виховані та утриманні дитини.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання належними документами встановлено, що ОСОБА_6 народилась 7 квітня 2006 р., її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1. (а.с. 9) Згідно довідки про реєстрацію неповнолітня дитина зареєстрована та мешкає в м. Запоріжжі, вул. Комарова, 25/83 разом із матірю. (а.с. 8)

У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої ОСОБА_6, покладені на нього сімейним законодавством обовязки щодо виховання дитини не виконує.

Вказаний висновок суду ґрунтується на поясненнях позивача, які в судовому засіданні підтверджені свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8, висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району.

Згідно зазначеному висновку відповідач ОСОБА_9 ухиляється від виконання батьківських обовязків, вихованням дитини не займається, матеріально не допомагає, її життям, розвитком не цікавиться, веде антисоціальний образ життя, неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, в звязку з чим доцільним є позбавлення його батьківських прав. (а.с. 95)

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2011 р. відповідача ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, до 4 років позбавлення волі. (а.с. 47-49)

Згідно інформаційної довідки ГУНП в Запорізькій області відповідач після відбування вказаного покарання звільнився 9 липня 2014 р., відбув для проживання в м. Запоріжжя. (а.с. 40-41)

Позивач в судовому засіданні пояснила, що після звільнення з місця позбавлення воля у липні 2014 р. відповідач жодного разу не навідав дочку, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надав, а у січні 2015 р. знову був заарештований.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2015 р. відповідача ОСОБА_9 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, до 3 років з місяців позбавлення волі (а.с. 44), на цей час відбуває покарання у Софіївській виправній колонії. (а.с. 90, 91)

Згідно довідки обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_9 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. (а.с. 88)

У відповідності зі ст.164 ч.1 п.2, 4 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Оскільки в судовому засіданні на підставі аналізу наведених вище доказів встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки ОСОБА_5, є хронічним алкоголіком, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав щодо цієї дитини.

Згідно зі ст. 166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки судом приймається рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки.

При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2016 р. до досягнення дитиною повноліття, до 7 квітня 2024 р.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий