Справа № 265/1525/17
Провадження № 6/265/59/17
У Х В А Л А

07 березня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області подання державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Лівобережному ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-462, виданого УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 10.08.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 суми недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 11310,78 гривень. Станом на сьогодення борг не сплачено, при цьому за викликами до відділу ДВС боржник не зявляється, за даними державних реєстрів нерухомого майна чи транспортних засобів, на які б можливо було звернути стягнення, у власності не має, офіційного прибутку не отримує. Зазначені обставини, на думку державного виконавця, свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, та з цих підстав просить обмежити його у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець у судове засідання не прибув, просив вирішувати подання у його відсутність на підставі наданих матеріалів.

Дослідивши викладені у поданні обставини та перевіривши їх наданими матеріалами виконачого провадження, суд вважає необхідним відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд вважає необхідним зауважити, що ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям і означає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов'язків. Їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Крім того, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, в сенсі положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України тягар доказування наявності умислу та обставин, наведених на підставу вимог, покладається у даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду.

Проте, державним виконавцем у даному випадку не надано жодних доказів, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання боржником покладених на нього обовязків, не долучено доказів на підтвердження фактів інформування боржника про відкриття виконавчого провадження, його викликів до органу ДВС, як то поштових рекомендованих повідомлень, актів про відмову боржника від отримання виконавчих документів тощо.

Самий лише факт відсутності у боржника заробітку чи майна, за рахунок якого було б можливим задовольнити вимоги стягувача, не може слугувати підставою для обмеження його гарантованих Конституцією України прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя ___________________________