Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Григоренка М.П., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської обласної ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 5 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної ради, Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

25.05.2016року ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до Рівненської обласної ради, КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради в обґрунтування якого, покликається на те, що 12 лютого 2016 року головою Рівненської обласної ради видані розпорядження № 57 "Про результати проведення службового розслідування стосовно директора комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради ОСОБА_1В." та № 58 "Про звільнення ОСОБА_1В.". Винесенню вказаних розпоряджень передувало проведення службового розслідування відносно нього згідно розпорядження голови Рівненської обласної ради № 325 від 11 грудня 2015 року та відсторонення його від виконання повноважень за посадою по розпорядженню № 326 від 16 грудня 2015 року. Акт службового розслідування складено 11 лютого 2016 року.

З 12 по 15 лютого 2016 року він хворів і перебував на амбулаторному лікуванні (листок непрацездатності № 624668 від 12 лютого 2016 року), про що ним повідомлено Рівненську обласну раду і КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради. Однак, 12 лютого 2016 року його було звільнено. Крім цього, вважає, що голова ради перевищив свої повноваження щодо його звільнення, оскільки таке право має виключно сесія обласної ради. Просив поновити його на посаді директора КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 5 грудня 2016 року змінено формулювання звільнення ОСОБА_1

Звільнено ОСОБА_1 з 11.06.2016 року з посади директора комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради у зв'язку з закінченням строку дії контракту № 225/11-2013 від 10.06.2013р. на підставі п.8 ст.36 КЗпП України.

Зобов'язано комунальний заклад "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати за період з 13.02.2016р. по 11.06.2016р. з врахуванням довідки про середній заробіток ОСОБА_1 про доходи за період грудень 2015р.- січень 2016р.

В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В поданій апеляційній скарзі Рівненська обласна рада вказує, що рішення прийняте судом з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції, зазначивши, що норми ч.3 ст.40 КЗпП України на спірні правовідносини не поширюються, всупереч ч.1 ст.23 та п.8 ст.36 КЗпП України, прийшов до невірного висновку щодо необхідності врахування порядку застосування дисциплінарного стягнення у випадку звільнення працівника з підстав, передбачених контрактом.

Також, суд прийшов до помилкового висновку про відсутність порушення позивачем законодавства та умов контракту, надавши перевагу висновку судово-економічного дослідження Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз, предметом розгляду якого був акт ревізії ДФІ в Рівненській області, при цьому, не врахувавши всі порушення, які були вчинені ОСОБА_1, що були предметом службового розслідування.

Звертає увагу, що позивач не оскаржував рішення за результатами службового розслідування у відповідності до п.11 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ від 13.06.2000 року №950.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення ч.1 ст. 73 ЦПК поновив позивачу строк пред'явлення позову до суду, мотивуючи це тим, що першочергово він звернувся з позовом про поновлення на роботі до Рівненського окружного адміністративного суду.

Крім того, позивач не заявляв клопотання про поновлення строку пред'явлення позову до суду.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції-скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2013 року Рівненською обласною державною адміністрацією, як органом якій були делеговані повноваження управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл,селищ, міст Рівненської області з ОСОБА_1 укладений контракт № 225/11-2013 з терміном дії до 10 червня 2016 року, за яким останній призначений директором комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради.

Рішенням Рівненської обласної ради №1142 від 4.03.2014року встановлено, що управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл,селищ, міст області здійснює Рівненська обласна рада.

За розпорядженням голови Рівненської обласної ради № 325 від 11 грудня 2015 року, у зв'язку із зверненням Дубенської міжрайонної прокуратури, утворено комісію з проведення службового розслідування щодо діяльності директора КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради ОСОБА_1

Відповідно до акта службового розслідування від 11.02.2016року комісією було встановлено: неналежне забезпечення діяльності будинку-інтернату та неефективне використання і збереження закріпленого за будинком-інтернатом майном; неналежне забезпечення ОСОБА_1 організації ефективної діяльності будинку-інтернату та незабезпечення виконання завдань, передбачених законодавством, положенням будинку-інтернату та контрактом; невиконання та незабезпечення виконання рішень Рівненської обласної ради щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області; незабезпечення відповідність рішень, ухвалених ОСОБА_1, чинному законодавству та рішенням обласної ради; неповідомлення органу управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області про виявлені недоліки в роботі будинку-інтернату. (а.с. 91-100)

За результатами службового розслідування, комісією рекомендовано голові Рівненської обласної ради достроково розірвати контракт та звільнити з посади директора ОСОБА_1 за невиконання умов контракту.

12 лютого 2016 року головою Рівненської обласної ради видано розпорядження № 58 "Про звільнення ОСОБА_1В.", згідно якого достроково 12 лютого 2016 року припинено контракт з директором комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради ОСОБА_1 та звільнено його на підставах, передбачених п. 23, п.п. а, б, є п.24 контракту та відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України.

На виконання розпорядження №57 від 12.02.2016 року комунальним закладом "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради видано наказ №14 від 12.02.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади по ст. 36 п.8 КЗпП України.

Також, Державна фінансова інспекція в Рівненській області листом №17-04-13/702 від 11.02.2016р. інформувала Рівненську обласну раду про те, що нею проводиться планова ревізія фінансово-господарської діяльності КЗ Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної, в ході якої виявлені наступні порушення фінансової дисципліни: списання паливно - мастильних матеріалів на службовий автомобіль інтернату в період з січня 2014року по серпень 2015року, при відсутності у шляхових листах підписів посадових осіб Інтернату, у користуванні яких перебував автомобіль; списання медикаментів на підопічних в період їх відсутності в Інтернаті; списання продуктів харчування по завищених нормах; реалізація свиней живою вагою 2,2 тонни з власного підсобного господарства Інтернату за цінами нижчими у порівняні з тими по яким проводилось придбання свинини для забезпечення харчування підопічних; надання окремим мешканцям м.Дубно послуг з водопостачання та обслуговування прибудинкової території за відсутності дозвільних документів на здійснення вказаних видів діяльності; відмова від земельної ділянки інтернату площею 0,5га за зверненням директора Інтернату, та подальша її передача у приватну власність родичам директора інтернату.(а.с.213)

Підставою для розірвання контракту були висновки, викладені в акті службового розслідування щодо діяльності директора КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради ОСОБА_1 та лист державної фінансової інспекції в Рівненській області від 11.02.2016р.№17-04-13/702 про виявлення порушення фінансової дисципліни при перевірці фінансово-господарської діяльності КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної за період з 1.07.2013року по 31.01.2016року, та з окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 1.01.2009року по 30.06.2013року.

Від підпису про ознайомлення із актом ОСОБА_1 відмовився.(а.с.101)

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем систематичного порушення умов контракту, одноразового грубого порушення законодавства чи умов контракту, в результаті чого для закладу настали значні негативні наслідки, та допущення порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів.

Повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно із ч. 2 ст.23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

У рішенні Конституційного Суду України від 9.07.1998 року №12-рп/98 щодо офіційного тлумачення ч.3 ст.21 КЗпП України акцентовано увагу на те, що незважаючи на ці (які містить ст.9 КЗпП України) та інші застереження, що містяться у Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства України і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору, тощо.

Укладення контрактної форми трудового договору передбачено для всіх керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності.

Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України передбачена така підстава припинення трудового договору як обставини, зазначені в контракті.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, судді повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами у контракті для його розірвання.

Так, зокрема, відповідно до пп. а, б, є п. 24 контракту директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл,селищ, міст області: у разі систематичного невиконання керівником обовязків, покладений на нього цим контрактом та Положенням закладу завдань (пп. «а» п. 24 контракту); у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для закладу настали негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і таке інше(пп. «б» п. 24 контракту); у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у т.ч. при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти(пп. «є» п. 24 контракту).

Тобто підстави дострокового розірвання контракту визначені сторонами при його підписанні.

За порушення трудової дисципліни чинним трудовим законодавством передбачено застосування до працівника дисциплінарних стягнень та заходів впливу.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а його розірвання не є дисциплінарним стягненням. Таким чином, положення ст.ст. 147-149 КЗпП України, на порушення яких, як на підставу часткового задоволення позову послався суд першої інстанції, на спірні правовідносини не поширюється.

Порушення, повязані з одноразовим грубим порушенням керівником обовязків передбачених контрактом, в результаті чого для закладу настали негативні наслідки, систематичним невиконанням позивачем, як керівником, обовязків, покладених на нього контрактом та Положенням закладу, та з порушенням законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у т.ч. при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти знайшли своє підтвердження акті службового розслідування та листі фінінспекції, про що в подальшому відображено в акті ревізії Державної фінансово-господарської діяльності комунального підприємства №17-04-06/7 від 15.03.2016року.

Доказів того, що висновки комісії були спростовані компетентними органами, крім особистих пояснень ОСОБА_1 та висновку експертного економічного дослідження №7790 від 11.11.2016року, складеного на замовлення позивача останнім не надано. Висновок експертного дослідження не є процесуальним документом в розумінні ЦПК України і носить консультаційний (інформаційний) характер, йому не надано статусу документа, який має обов'язковий характер, крім того, спеціаліст при наданні висновку не попереджається про кримінальну відповідальність, а тому він не спростовує правильності висновків службового розслідування та ревізії.

Згідно пунктів 1 та 7 контракту керівник зобовязується забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за закладом майна.

В ході розслідування та ревізії встановлено, що на підставі звернення директора інтернату ОСОБА_1 припинено право постійного користування закладом земельної ділянки площею 0,4 га, та відчужено її на користь ОСОБА_2, яка перебуває у родинних стосунках з ОСОБА_3

Таке порушення контракту ОСОБА_1 кваліфікується роботодавцем як одноразове грубе порушення позивачем трудових обов'язків, які вчинено шляхом відмови від частини земельної ділянки, що перебувала у користуванні інтернату з метою її подальшої передачі у власність своїй родичці, внаслідок чого підприємству було завдано збитків.

Систематичне невиконання керівником обовязків полягає у неналежному виконанні ним рішень обласної ради №1107 та № 1108 від 23.01.2009року, зокрема списані будівлі, транспортний засіб не були розібрані та оприбутковані, а придатні матеріали у встановленому порядку не реалізовувались, що є порушенням пунктів 1,6,7,9.3 контракту; недостатньому контролі щодо організації харчування у будинку-інтернаті відповідно до встановлених норм, що є порушенням п.6 контракту; недоліків, які виявлені під час моніторингового візиту представника Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, що є порушенням пунктів 1,6,7,9.1,9.3 та 9.7 контракту.

Мало й місце порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у т.ч. при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, що знайшло своє підтвердження в листі Державної фінансової інспекції в Рівненській області №17-04-13/702 від 11.02.2016р. Виявлені інспекцією порушення зазначені вище.

Звільнення ОСОБА_1 відбулося відповідно до вимог чинного трудового законодавства, оскільки останній як керівник підприємства, з яким було укладено контракт, допустив порушення умов контракту, а тому був правомірно звільнений із займаної посади за ч. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом. Голова обласної ради діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, виходячи з фактичних обставин, які були встановлені під час проведення службового розслідування і ревізії фінінспекції.

Порушень трудового законодавства та прав при звільненні позивача не встановлено, а тому відсутні підстави для стягнення із КЗ "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим не ґрунтуються на нормах ст.ст.233,234 КЗпП України покликання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом норм чинного законодавства при поновленні позивачу строку звернення з даним позовом, оскільки наявними в матеріалах доказами підтверджується, що ОСОБА_1, дізнавшись 15.02.2016року про своє звільнення, звернувся в місячний строк із аналогічним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду, який ухвалою від 14.03.2016року йому відмовив у відкритті провадження і, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016року залишена в силі. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк для звернення до суду з позовом ОСОБА_1 було пропущено з поважних причин, а відтак - такий строк підлягає поновленню.

Доводи Рівненської обласної ради про те, що позивачем не заявлялось клопотання про поновлення строку пред'явлення позову до суду спростовуються наявним в матеріалах справи відповідним клопотанням ОСОБА_1

Покликання позивача про те, що він звільнений не повноважною особою спростовуються п.12 Контракту, п.7.1, п.7.4 та п.7.6 Положення КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної, п.1.9 Розпорядження голови обласної ради №263 від 26.11.2010року, п.7 Положення про порядок управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області, відповідно до яких в міжсесійний період, як виняток голова обласної ради шляхом видання відповідного розпорядження звільняє керівників комунальних підприємств, установ, закладів в порядку, встановленому чинним законодавством.

Доводи ОСОБА_1 Ю,В. на неправомірність його звільнення за порушення, вчинені у 2009?2012 роках не є підставами для поновлення на роботі, оскільки вказані порушення були виявлені при проведенні службового розслідування та ревізії фінінспекції і повинні були бути ними зазначеними у акті та листі.

Безпідставними є твердження позивача щодо порушення вищевказаним наказом про його звільнення вимог трудового законодавства, оскільки таке звільнення відбулось під час його тимчасової непрацездатності, так як, на припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом -п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, вимоги ч. 3 ст. 40 КЗпП України не поширюється. Така правова позиція міститься у висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 23 січня 2013 року № 6-127цс12, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». При подачі апеляційної скарги обласною радою сплачено судовий збір в розмірі 3031,60грн. У позові відмовлено, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає поверненню платнику із Державного бюджету Українив особі Державного казначейства.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, ст.ст. 36, 235, КЗпП України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Рівненської обласної ради задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 5 грудня 2016 року в скасувати.

ОСОБА_1 в позові до Рівненської обласної ради, Комунального закладу "Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів" Рівненської обласної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Повернути Рівненській обласній раді із Державного бюджету України сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3031(три тисячі тридцять одну)грн.60коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_4

ОСОБА_5