РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

25 січня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., при секретарі: Мацинській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3854,15 доларів США та судових витрат.

В обґрунтування позову посилається на те, що 08.02.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 700003646. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати позичальникові кредит у сумі 11221,12 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього, - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 11221,12 доларів США. У порушення умов договору, позичальник ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.08.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 3854,15 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором 27.01.2011 року з ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 700003646-п, відповідно до умов якого поручитель поручилася за виконання ОСОБА_2 обовязків, які виникли на підставі основного договору або можуть виникнути у майбутньому. Відповідно до умов договору поруки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідають перед позивачем за порушення обов'язків за кредитним договором, як солідарні боржники. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості 3889,90 доларів США, а також стягнути судові витрати.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що відповідач ОСОБА_2 помер 23.03.2012 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 24.10.2016 року за відомостями відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області.

Крім того, згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02.11.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.03.2012 року, про що виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Старобешівського району Донецької області 26.03.2012 року складено актовий запис за № 9.

Ухвалою суду від 10.11.2016 року провадження у справі відкрито в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у відкритті провадження відмовлено. Ухвала набрала законної сили.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином - шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр». Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступного.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Старобешівському районному суду Донецької області, визначена підсудність Токмацькому районному суду Запорізької області.

В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2008 року між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 700003646, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 11221,12 доларів США, зі сплатою 13,5% річних (з 01.09.2008 року 16,5% річних), терміном до 09.02.2015 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 700003646 від 19.02.2008 р., за позичальником ОСОБА_2Д. станом на 22.08.2016 року наявна заборгованість за кредитом у розмірі 3854,15 доларів США.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02.11.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.03.2012 року, про що виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Старобешівського району Донецької області 26.03.2012 року складено актовий запис за № 9.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 700003646-П від 27.01.2011 р., за яким відповідач зобов'язався відповідати перед банком за порушення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором.

Як вбачається з п. 2.1 Договору поруки, поручитель ОСОБА_1 поручається за виконання Боржником обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому.

Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.3.1 Договору поруки).

В статті «Строк дії та інші умови Договору» не зазначено строку дії Договору поруки, лише зазначено що цей Договір діє до повного виконання зобов'язань Боржником за Основним договором (п. 6.3 Договору поруки).

Сама по собі умова Договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Статтями 553 та 554 ЦК України передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

У своїй постанові у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, ухваленій з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, Верховний Суд України зазначив, що припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до пункту 24 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Зі змісту Договору поруки, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 вбачається, що строк її припинення не встановлено, а тому згідно з вимогами вищевказаних норм матеріального права порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, не пред'явить вимогу до поручителя.

До суду з позовом ПАТ "Альфа Банк" звернулося 18 жовтня 2016 року.

Відповідно до умов договору поруки № 700003646-П, укладеного 27.01.2011 р. між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1, поручитель поручається за виконання боржником обовязку повертати банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09.02.2015 року (п.2.1. «а»). Останній платіж боржником ОСОБА_2 проведено 10.06.2013 року.

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

До того ж, відповідно до п.32 Постанови пленуму Вищого спеціального суду України від 30.03.2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обовязку щодо виконання зобовязання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Докази зазначеного позивачем суду не надано.

Таким чином, оскільки строк виконання основного зобовязання за кредитним договором закінчився і позивачем заявлена вимога до поручителя про повернення кредитних коштів, після закінчення встановленого законом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог позивача судом має бути відмовлено, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11, 58, 60, 208, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: