АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/866/17 Номер провадження 22-ц/786/2925/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Дряниці Ю.В., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року Харківський національний університет повітряних сил імені Івана Кожедуба (далі - ХНУПС ім. І. Кожедуба) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

У позові посилалався на те, що ОСОБА_2проходив навчання та військову службу у ХНУПС ім. І. Кожедубаз 22 серпня 2016 року по 24 листопада 2016 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України» від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_2 22 серпня 2016 року. 24 листопада 2016 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 23 листопада 2016 року № 297. ОСОБА_2 зобов'язався добровільно відшкодувати витрати за утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 1295 від 24 листопада 2016 року. До цього часу відшкодування заборгованості на користь університету ОСОБА_2 не відбувається.

Просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 31407,57 грн. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_2 у ХНУПС ім. І. Кожедубата судовий збір у розмірі 1600 грн.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 рокупозов ХНУПС ім. І. Кожедубадо ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ХНУПС ім. І. Кожедуба31407 грн. 57 коп. на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_2 у ХНУПС ім. І. Кожедуба.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який його оскаржив, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин справи, та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 проходив навчання та військову службу у ХНУПС ім. І. Кожедубаз 22 серпня 2016 року по 24 листопада 2016 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з ОСОБА_2 22 серпня 2016 року (а.с.7).

Наказом начальника університету (по стройовій частині) від 23 листопада 2016 року № 297 даний контракт достроково розірваний, відповідач виключений із списків особового складу (а. с.8).

Згідно п.1 (абз.6) контракт про проходження військової служби (навчання) ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. ОСОБА_2 зобов'язався добровільно відшкодувати витрати на утримання в Університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 1295 від 24 листопада 2016 року (а.с.7). На теперішній час заборгованість університету ОСОБА_2 не відшкодована (а.с. 10).

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у редакції на день винесення наказу про відрахування) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

ХНУПС ім. І. Кожедубабули розраховані фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача в університеті з дня його зарахування до університету по день виключення зі списків особового складу університету, загальна сума яких склала 31407,57 грн., з яких витрати пов'язані з грошовим забезпеченням 26915,37 грн., з продовольчим забезпеченням 3428 грн. 40 коп., витрати пов'язані з медичним забезпечення 24,19 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 1039,61 грн., що підтверджується Загальним розрахунком № 1295 від 24 листопада 2016 року коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_2.(а.с. 9).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ХНУПС ім. І. Кожедубапідлягають задоволенню.

Посилання ОСОБА_2, що в рішенні суду зазначено про визнання ним позову не відповідає дійсності не призвело до неправильного вирішення спору, та не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що позивач не був ознайомлений з розрахунками та зобов'язанням добровільно відшкодувати витрати на його утримання, а підписи в даних документах виконані не ним особисто є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження даних тверджень, клопотання про проведення почеркознавчої експертизи не заявлялося.

Відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання ОСОБА_2 на те, що розгляд справи був проведений без розгляду представника ХНУПС ім. І. Кожедуба, що позбавило відповідача можливості надати пояснення, задати питання та звірити надані суду розрахунки з оригіналами є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачем надавалася заява про розгляд справи без його участі, при цьому ОСОБА_2 клопотання щодо визнання явки позивача обов'язковою, допиту представника позивача чи витребування оригіналу розрахунків не заявлялося.

Не є підставою для скасування рішення суду посилання відповідача, що в розрахунках наданих позивачем не вказано з чого виходив позивач при нарахуванні вказаних сум так як дані розрахунки були здійснені відповідно до Методики визначення розміру коштів на відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням. Крім того ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження того, що дані розрахунки є хибними, власний розрахунок ним не надавався, клопотань про проведення відповідної експертизи не заявлялося.

Також безпідставними є доводи ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції незаконно стягнув з нього судовий збір, оскільки він звільнений від його сплати, як учасник АТО.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Вказане положення застосовується у справах, пов'язаних з порушенням прав осіб, що стосуються їх статусу саме як учасників бойових дій та Героїв України, однак з матеріалів справи не вбачається, що вирішення спору стосується порушення прав ОСОБА_2, як учасника бойових дій, тому він не звільнений від сплати судового збору.

Посилання відповідача, що в позовній заяві ХНУПС ім. І. Кожедуба посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 серпня 2011 року, але дана ухвала відсутня не свідчить про незаконність чи необґрунтованість рішення суду.

Доводи ОСОБА_2, що до позовної заяви не надано документів на підтвердження повноважень особи, що її підписала є безпідставними оскільки позовна заяв підписана начальником ХНУПС ім. І. Кожедуба в межах покладених на нього повноважень.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухваливши рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, ст.ст. 308, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: Ю.В. Дряниця

О.В. Прядкіна