ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/340/16-ц
Номер провадження 2/292/54/17
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

09 березня 2017 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1

секретар судового засідання Володіна В.В.

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У судових засіданнях брали участь: представник позивача ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.01.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Банк свої зобов"язання за договором та угодою виконав, та надав відповідачу кредит.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.07.2016 року має заборгованість у сумі 63535,60 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 7994,20 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 48960,19 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3079,51 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 3001,70 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов"язань і заборгованість за договором не погашає, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, взявши до уваги їх письмові пояснення на заперечення відповідача.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову застосувавши строки позовної давності щодо стягнення кредитних коштів, відсотків, пені, штрафу.

Відповідач в судові засідання, призначені на 02.03.2017 року о 12 год. 00 хв. та 09.03.2017 року о 10 год. 00 хв. не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності від нього не надійшло.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Згідно договору б/н від 25.01.2011 року, відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак в порушення умов договору він цього не робив.

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.01.2011 року вбачається, що станом на 31.07.2016 року, ОСОБА_2 заборгував перед позивачем 63535,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7994,20 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 48960,19 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3079,51 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі - 500 грн.; штраф (процентна складова) в розмірі - 3001,70 грн.

Згідно довідки № 30.1.0.0/2-20160831/3077 від 14.12.2016 року, виданої ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_2 отримав картку № 754302, яка мала термін дії до останнього дня 08.2017 року.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

В ст. 599 ЦК України зазначається, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "Приват Банк" свої зобов"язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем зобов"язання за вказаним договором не виконано.

Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Представник відповідача в своєму запереченні проти позову від 25.11.2016 року керувався ЗУ "Про захист прав споживачів", що не є належним, оскільки зі ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів" вбачається, що споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Оскільки ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку без зазначення цільового призначення, тому даний кредитний договір не є споживчим.

В даному запереченні зазначено, що відповідача не було повідомлено про зміну відсоткової ставки.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З матеріалів справи вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, а саме 01.09.2014 року встановлена у розмірі 34,80 % та 01.04.2015 року у розмірі 43,20 %, що підтверджується наказами банку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року, та № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року.

Згідно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого банком кредита (кредитного ліміта), зобов"язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в частності у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгодність із змінами , то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредита (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банка і без попереднього повідомлення клієнта.

За Умовами та Правилами надання банківських послуг до обов"язків позичальника відноситься: - п.1.1.2.3. отримання виписок про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам; - п.1.1.2.4. у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у томі числі заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК.

З виписки по рахунку ОСОБА_2 за період з 13.11.2000 року по 13.12.2016 року вбачається, що 31.07.2014 року та 31.08.2014 року у виписці було зазначено, що відсотки за використання кредитного ліміту - ставка 2.5 відсотка в місяць по кредитним операціям до 31.08.2014 року, 2.9 відсотка - по операціям з 01.09.2014 року; 30.04.2015 року у виписці зазначено, що відсотки за використання кредитного ліміту - ставка 2.5 відсотки в місяць по кредитним операціям до 01.09.2014 року, 2.9 відсотка по операціям з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року, 3.6. відсотка по операціям з 01.04.2015 року.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, клієнт може отримати будь-яку інформацію, яка викладена на сайті http:privatbank.ua/terms/pages/70/.

З чого вбачається, що у виписці по рахунку банк проінформував відповідача про зміну відсоткової ставки по кредиту, але останній після зміни відсоткової ставки з зазявою про незгоду зі змінами тарифів та про розірвання договору до банку не звертався, про припинення кредитування не просив та всю виниклу заборгованість перед банком не погасив, а тому відповідач прийняв нові тарифи та погодився з їх зміною.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов"язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов"язань за Договором, клієнт на вимогу Банку виконати зобов"язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З ч.1 ст. 624 ЦК України вбачається, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Тому, відповідно до вказаних статтей кодексу штраф та пеня є формами неустойки, та різновидом штрафних санкцій і положення статті 61 Конституції України не порушено.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); 2) про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; 3) про переведення на співвласника прав та обов'язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу); 4) у зв'язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу); 5) про розірвання договору дарування (стаття 728 цього Кодексу); 6) у зв'язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу); 7) про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293 цього Кодексу).

В запереченні проти позову представника відповідача від 05.12.2016 року зазначено, що згідно кредитної справи, відповідач останній раз здійснив внесення коштів на погашення кредиту в сумі 1000 грн. 10.08.2013 року. За період з 20.12.2013 року по 21.01.2014 року погашення за наданим кредитом вказаних у колонці № 15 розрахунку відбулося шляхом автоматичного погашення простроченої заборгованості. Тому відлік строку позовної давності слід проводити з 10.08.2013 року - дати останнього платежу позичальником на погашення кредиту.

Згідно Умов обслуговування банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначено в Заяві та в Пам"ятці клієнта.

Як вказано в Правилах користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Строк дії картки, яка була видана ОСОБА_2, як це вбачається з довідки № 30.1.0.0/2-20160831/3077 від 14.12.2016 року, виданої ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", було встановлено - 08.2017.

Відповідно до ст. 70 ЦПК України, строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов'язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_2 за період з 14.11.2010 року по 14.12.2016 року, відповідачем дійсно 10.08.2013 року було здійснено останній платіж на погашення кредиту, але він продовжував після цього користуватися карткою і остання дія відбулася 03.09.2013 року, а саме ним було сплачено даною карткою за продукти в ЕКО-МАРКЕТІ м. Житомира, а тому строк позовної давності слід рахувати саме з цієї дати.

Як вбачається зі штампу суду дана позовна заява ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшла до суду 13.09.2016 року, але згідно відмітки зазначеної на конверті датою відправлення позовної заяви з м. Дніпра є 31.08.2016 року, тому позивач звернувся до суду до спливу позовної давності.

Оскільки ОСОБА_2 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово 63535 грн. 60 коп.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Статтями 10 та 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна та зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 70, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 11, 256,-258, 525, 526, 530, 549-551, 599, 610, 611, 624, 625, 629, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (р/рахунок № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 63535 грн. 60 коп. (шістдесят три тисячі п"ятсот тридцять п"ять гривень шістдесят копійок) та судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Гуц