Справа № 750/9590/16-ц Провадження № 22-ц/795/1134/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук М. І. Доповідач - Скрипка А. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача 7 750 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 27.07.2016 року о 13 год. 30 хв. у м.Чернігові на проспекті Миру, 231, за участю автомобілів під керуванням сторін даного спору. Вимоги заявленого позову позивач обґрунтовував тим, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача, який керував автомобілем MAZDA СХ9, д.р.н.СВ4887ВА, внаслідок чого автомобіль позивача MITSUBISHI LANCER', д.р.н.СВ3066ВН отримав ушкодження. При цьому позивач вказував, що 27.07.2016 року відповідач під час заїзду на місце стоянки та під час руху заднім ходом (згідно оформленого європротоколу), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не скористався допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI LANCER', д.р.н.СВ3066ВН, власником якого є позивач, і на якому ОСОБА_7 рухався до місця заправки автомобіля. Доводи позовної заяви стверджують, що порушення відповідачем у даному випадку вимог п.2.3.(б) Правил дорожнього руху стало причиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди, і знаходиться у прямому причинному звязку із наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позивач у позовній заяві вказує, що одразу після зазначеної дорожньо-транспортної пригоди на місце аварії прибув патруль поліції м.Чернігова, при цьому учасниками дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з мінімальними пошкодженнями автомобілів та відсутністю потерпілих було вирішено оформити європротокол відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до звіту №04/08/16 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 19.08.2016 року оцінювачем ТОВ Експертно-правовий центр Правекс, вартість матеріального збитку, завданого позивачу у результаті пошкодження його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, склала 7 750 грн. 56 коп. За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 400 грн., тому у вимогах заявленого позову ОСОБА_7 ставив питання про стягнення на його користь з відповідача 7 750 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження його автомобіля у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, а також 400 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2017 року вимоги заявленого ОСОБА_7 позову задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки у розмірі 8 150 грн. 56 коп. (7 750 грн. 56 коп. + 400 грн.), судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп., а всього 8 701 грн. 76 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки розгляд справи у суді першої інстанції відбувся за його відсутності, і за даних обставин ОСОБА_6 не мав можливості заявити клопотання про призначення судової експертизи. ОСОБА_6 у доводах апеляційної скарги не погоджується з тим, що при задоволенні вимог заявленого позову суд першої інстанції прийняв до уваги звіт автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, який не є висновком експерта. Доводи апеляційної скарги також зазначають, що матеріали цивільної справи не містять в собі оригіналів документів, на які посилається позивач у обґрунтування вимог заявленого ним позову. У доводах апеляційної скарги ОСОБА_6 також вказує, що судом першої інстанції при розгляді даного спору по суті не було зясовано, чи була застрахована цивільна відповідальність сторін - водіїв, та не залучив при цьому до участі у справі відповідні страхові організації.

В судове засідання апеляційного суду позивач, відповідач, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.171, 172,174,177,185), не зявились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.12.2016 року необхідно змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5 075 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 358 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, 1 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 212 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.23), ОСОБА_7 є власником автомобіля НОМЕР_1. ОСОБА_6 є власником автомобіля НОМЕР_2 (а.с.125).

Як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, адресованого ПрАТ СК Нова від 28.07.2016 року за підписом ОСОБА_6 (а.с.122), ОСОБА_6 повідомляє про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 27.07.2016 року о 13 год. 30 хв. у м.Чернігові по проспекту Миру,231, заправка. При цьому, ОСОБА_6, вказуючи про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зазначає, що він, керуючи транспортним засобом MAZDA CХ-9, р.н.НОМЕР_3, під час руху заднім ходом, вчинив зіткнення з транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, р.н.НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_7 У вказаному повідомленні ОСОБА_6 зазначає, що сторонами було оформлено європротокол. Також ОСОБА_6 повідомляв, що його транспортний засіб за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований.

Матеріали цивільної справи також містять в собі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, адресоване ПрАТ СКНова від 28.07.2016 року за підписом ОСОБА_7 з аналогічним описом обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 27.07.2016 року о 13 год. 30 хв. у м.Чернігові по проспекту Миру, 231, заправка (а.с.117). У вказаному повідомленні ОСОБА_7 зазначає, що сторонами було оформлено європротокол. Також ОСОБА_7 повідомляв, що його транспортний засіб за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований.

Як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.121), яка відбулась 27.07.2016 року о 13 год. 30 хв. на заправці WOG по проспекту Миру, 231 у м. Чернігові, під час заїзду на місце стоянки та під час руху заднім ходом (згідно оформленого європротоколу) автомобіль НОМЕР_5 під керуванням відповідача вчинив зіткнення із автомобілем НОМЕР_6 під керуванням позивача, на якому позивач рухався до місця заправки автомобіля. У вказаному повідомленні, а саме, у п.10 стрілкою вказана точка початкового удару транспортного засобу позивача, у п.11 зазначена інформація щодо видимих пошкоджень транспортного засобу позивача, а саме, вказано, що пошкоджено праве крило переднє та передні двері. Згідно п.14 вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_6 свою провину визнав, а ОСОБА_7 зазначив, що у даній дорожній обстановці не винен. Вказане повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.121) також містить в собі схему пригоди, коли сталося зіткнення, з підписами водіїв - сторін даного спору під нею.

За даних обставин, є вірним по суті висновок суду першої інстанції відносно того, що порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху (п.2.3.(б)) стало причиною та умовою виникнення і настання 27.07.2016 року вказаної дорожньо-транспортної пригоди, і знаходиться у прямому причинному звязку із наслідками, які наступили у результаті дорожньо- транспортної пригоди.

Згідно п.2.11. параграфу 2 Правил дорожнього руху Обовязки і права водіїв механічних траспортних засобів, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обовязків, передбачених підпунктами д- є пункту 2.10. цих Правил.

Відповідно до п.33.2. статті 33 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обовязку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-траспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Як встановлено в ході судового розгляду даної справи, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, сторонами спору у звязку із мінімальними пошкодженнями автомобілів та відсутністю потерпілих, було вирішено оформити європротокол, відповідно до вимог чинного законодавства.

На час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СКНова згідно діючого договору обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс серії АЕ/2732073, строк дії з 05.11.2015 року по 04.11.2016 року включно (а.с.14).

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.115-126), 28.07.2016 року сторони даного спору оформили необхідні документи, і звернулись до страхової компанії з повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Вказані документи були повернуті позивачу без вручення страховій компанії із довідкою поштового оператора форми - 20 Закінчено термін зберігання (а.с.127).

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги заявленого позову про стягнення на користь позивача ОСОБА_7 з відповідача ОСОБА_6 майнової шкоди, спричиненої транспортному засобу позивача в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 27.07.2016 року, є обґрунтованими.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що при визначенні розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції необґрунтовано прийняв до уваги звіт №04/08/16 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складений 19.08.2016 року оцінювачем ТОВ Експертно-правовий центр Правекс, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу у результаті пошкодження його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, склала 7 750 грн. 56 коп. У звязку із вказаними обставинами ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 14.08.2017 року була задоволена письмова заява ОСОБА_6 (а.с.96-97) про призначення по справі судової експертизи з метою зясування обставин щодо розміру заподіяної шкоди автомобілю позивача, за обставин ДТП, яка сталась 27.07.2016 року (а.с.129-130).

Відповідно до висновку судового експерта Чернігівського науково- дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 08.11.2017 року №130 (а.с.153-161):

1. Вартість відновлювального ремонту, станом на 19.08.2016 року, легкового автомобіля MITSUBISHI LANCER, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_7, пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 27.07.2016 року, з врахуванням значення фізичного зносу його складників становить 5075 грн. 60 коп. 2. Вартість матеріального збитку, станом на 19.08.2016 року, заподіяного власнику легкового автомобіля MITSUBISHI LANCER, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, внаслідок пошкодження вказаного автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 27.07.2016 року, становить 5075 грн. 60 коп.

За даних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди підлягають частковому задоволенню. А саме, на користь ОСОБА_7 необхідно стягнути з ОСОБА_6 5075 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі приписів ч.1, ч.5 статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 358 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (а.с.1). Розрахунок наступний: 551 грн. 20 коп. х 65% (апеляційним судом задоволено вимоги заявленого позову на 65%) = 358 грн. 28 коп. Також апеляційний суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу, відповідно до представленого розрахунку вартості наданих послуг-правової допомоги адвокатом ОСОБА_5 та оригіналу квитанції про оплату позивачем вартості наданих послуг-правової допомоги (а.с.183,184). Дослідивши вказаний розрахунок, апеляційний суд приходить до висновку, що визначена у ньому вартість наданих позивачу послуг з правової допомоги узгоджується із фактично наданими позивачу послугами з правової допомоги та із приписами Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, який встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ.

На підставі приписів ч.1,ч.5 статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 212 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.84). Розрахунок наступний: 606 грн. 32 коп. х 35% (апеляційним судом задоволено вимоги апеляційної скарги на 35% ) = 212 грн. 21 коп.

Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначив, що обставини пошкодження автомобіля позивача підтверджуються складеним сторонами повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, проте, оригінал вказаного документа судом досліджено не було. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду представлено оригінал повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.121), яка відбулась 27.07.2016 року о 13 год. 30 хв. на заправці WOG по проспекту Миру, 231 у м.Чернігові. Як вбачається із оригіналу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.121), яка відбулась 27.07.2016 року о 13 год. 30 хв. на заправці WOG по проспекту Миру, 231 у м.Чернігові, під час заїзду на місце стоянки та під час руху заднім ходом (згідно оформленого європротоколу) автомобіль НОМЕР_7 під керуванням відповідача вчинив зіткнення із автомобілем НОМЕР_6 під керуванням позивача, на якому позивач рухався до місця заправки автомобіля. У вказаному повідомленні, а саме, у п.10 стрілкою вказана точка початкового удару транспортного засобу позивача, у п.11 зазначена інформація щодо видимих пошкоджень транспортного засобу позивача, а саме, вказано, що пошкоджено праве крило переднє та передні двері. Згідно п.14 вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_6 свою провину визнав, а ОСОБА_7 зазначив, що у даній дорожній обстановці не винен. Вказане повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.121) також містить в собі схему пригоди, коли сталося зіткнення, з підписами водіїв - сторін даного спору під нею.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції не зясував в ході розгляду даної справи обставин того, чи є застрахованою цивільна відповідальність сторін (водіїв), на думку апеляційного суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову. В ході апеляційного розгляду даної справи судом встановлено, що на час заподіяння шкоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТСКНова згідно діючого договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс серії АЕ/2732073, строк дії з 05.11.2015 року по 04.11.2016 року включно (а.с.14). Як вбачається із матеріалів справи (а.с.115-126), 28.07.2016 року сторони даного спору оформили необхідні документи, і звернулись до страхової компанії з повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Вказані документи були повернуті позивачу без вручення страховій компанії із довідкою поштового оператора форми - 20 Закінчено термін зберігання (а.с.127).

Апеляційний суд приймає до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20.01.2016 року при розгляді справи №6-2808цс15, обовязковість якого регламентована приписами статті 360-7 ЦПК України. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, а також приписи статті 303 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи апеляційним судом, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню. При цьому рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.12.2016 року необхідно змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5 075 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 358 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, 1 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 212 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись частиною 1 статті 1188 ЦК України, статтями: 88, 303, 304, 307; п.4 ч.1 статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 грудня 2016 року змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5 075 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 358 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, 1 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 212 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: