справа №176/420/15-ц
провадження №2/176/82/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря НіколенкоМ.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Жовтоводського міського управління юстиції, третя особа ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_4, про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою та змінивши предмет позову просить визнати недійсним договір про розірвання договору дарування ? частки квартири від 27 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1742; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ? частку квартири АДРЕСА_1; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та поновити запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28 січня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №192. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 та неповнолітньому сину останньої ОСОБА_8 по ? частині квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

05 січня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір дарування ? частини квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 05 січня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №14. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 ? частину квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

27 грудня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір про розірвання договору дарування ? частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 27 грудня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №1742. Відповідно до умов договору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвали договір дарування ? частини квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 05 січня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №14.

Позивач зазначає, що ОСОБА_5 є його матірю, 13 квітня 2013 року остання померла і він являється її спадкоємцем.

При цьому позивач вважає, що договір від 27 грудня 2012 року про розірвання договору дарування від 05 січня 2008 року, укладений між його померлою матірю та ОСОБА_6, суперечить вимогам ст.ст. 599, 631, 653, 727 ЦК України та є не законним.

Так, позивач, посилаючись на вказані норми закону, вказує на те, що виконання договору дарування від 05 січня 2008 року припинено з моменту передачі майна дарувальником ОСОБА_6 та прийняттям його обдаровуваним ОСОБА_5 Відповідно з цього моменту припинено даний договір дарування. Відтак, ані зобовязання за цим договором, ані сам договір припинені бути не можуть.

Також позивач вказує на те, що на даний час спірна частина квартира перебуває в чужому незаконному володінні ОСОБА_3

На думку позивача, оскільки він являється спадкоємцем після смерті матері, частина квартира, яка вибула із власності померлої ОСОБА_5 внаслідок вчинення правочину, зміст якого суперечить вимогам закону, має бути включена до складу спадщини.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. При цьому, до початку судового засідання, від ОСОБА_1 надійшли заява про розгляду справи без його участі, на піставі наявних в справі письмових доказів. Позовні вимоги підтримує та просить задовільнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася. При цьому, до початку судового засідання, від ОСОБА_6 надійшли заява про розгляду справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. При цьому, в матеріалах справи міститься заперечення ОСОБА_3 в якому останній просить слухати справу за його відсутності з урахуванням обставин зазначених в даному запереченні.

Так, в поданому запереченні відповідач ОСОБА_3 вказує на те, що він на даний час є законним власником всієї квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області, яку він придбав 14 січня 2015 року у встановлений законом спосіб, шляхом укладання договору купівлі-продажу від 14 січня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований за №174.

При цьому, ОСОБА_3 зазначає, що він є добросовісним набувачем даної квартири, оскільки він не знав і жодним чином не міг знати, що продавець квартири ОСОБА_8 не мав права відчужувати її частину, а тому, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частинні витребування у нього ? частини квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію за ним права власності дану квартиру.

Третя особа арбітражний керуючий ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не зявився.

Третя особа Жовтоводське міське управління юстиції ліквідовано на підставі постанови КМУ від 11 лютого 2016 року №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги».

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Судом встановлено, що 05 січня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір дарування ? частини квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 05 січня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за №14. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 ? частину квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області /а.с. 7/.

Відповідно до п. 13 Договору від 05 січня 2008 року, право власності на зазначену в договорі частину квартиру виникає у обдаровуваної з моменту прийняття дарунка.

Відповідно до п. 14 Договору від 05 січня 2008 року, прийняттям дарунка обдаровуваною вважається одержання оригіналу примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 15 Договору від 05 січня 2008 року, цей договір складено і підписано у двох примірниках, із яких один зберігається у справах приватного нотаріуса Жовтоводського нотаріального округу ОСОБА_7, а інший примірник видається обдаровуваній.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Із наведено суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 прийняла дарунок в день укладання договору дарування ? частини квартири від 05 січня 2008 року і, як наслідок, з цього часу в неї виникло право власності на зазначену в цьому договорі частину квартиру.

Таким чином вказаний договір дарування є припиненим в день його укладення 05 січня 2008 року.

27 грудня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір про розірвання договору дарування ? частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 27 грудня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №1742. Відповідно до умов договору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвали договір дарування ? частини квартири №18, що знаходиться в будинку №35 на вулиці Хмельницького в місті Жовті Води Дніпропетровської області, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7 05 січня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №14.

Частина 1 статті 651 ЦК України, передбачає можливість розірвання договору за згодою сторін.

Водночас, згідно правової позиції висловленій Верховним Судом України в постанові від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-105 цс 12, сторони не можуть укладати договір про його розірвання вже після його повного виконання, тобто після припинення зобовязань за договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається із договору дарування ? частини квартири від 05 січня 2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, вказаний договір припинений в день його укладення, а саме 05 січня 2008 року.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що договір про розірвання договору дарування ? частки квартири від 27 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, є неправомірним так як передбачає розірвання припиненого договору, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частинні визнання недійсним даного договору про розірвання договору дарування ? частини квартири підлягають задоволенню.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в іншій частинні.

Так, відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Як встановлено в судовому засіданні, договір від 27 грудня 2012 року про розірвання договору дарування ? частки квартири хоча і укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з порушенням вимог закону, однак судом не встановлено обставин, які свідчили б про відсутність волі ОСОБА_5 на відчуження її частини квартири в такий спосіб.

В подальшому спірна частина квартири була придбана ОСОБА_3, шляхом укладення договору купівлі-продажу від 14 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого за №174.

Вказана квартира придбана ОСОБА_3 з дотриманням всіх передбачених вимог закону, з чого суд приходить до висновку, що він є добросовісним набувачем та набув право власності на ? частини вказаної квартири і у суду відсутні підстави для її витребування.

За викладених обставин, як безпідставна, не підлягає також задоволенню позовна вимога ОСОБА_5 в частинні скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_3 та поновити запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5

Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно розподілити між сторонами в межах задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги в частинні, що стосуються відповідача ОСОБА_6, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Жовтоводського міського управління юстиції, третя особа ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_4, про визнання правочинів недійсними задовольнити частково.

Визнати недійсним договір про розірвання договору дарування ? частки квартири від 27 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1742.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, понесені судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська