АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4687/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/48 /К/17 Папарига В.А.
Категорія - 58 (І ) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Чубіна А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ( надалі - Довгинцівського ДВС), ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.01.2015 року державним виконавцем Довгинцівського ДВС складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний акт опису і арешту майна складений в межах зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованості. Вказана квартира зареєстрована на ім'я відповідача ОСОБА_6 є спільною сумісною власністю подружжя. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2015 року визнано за нею, ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири.

Посилаючись на те, що арештом порушується її право спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, просила суд зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2016 року позов задоволено частково. Звільнено з під арешту ? частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 09 квітня 2015 року належить ОСОБА_4

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог.

Зокрема вважає, що судом не враховано, що право спільної часткової власності позивача ОСОБА_4 на арештовану квартиру на підставі рішення суду не пройшло державну реєстрацію, тому не має юридичного значення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Довгинцівському відділі ДВС з 23.05.2014 року перебуває зведене виконавче провадження № 45265950 з виконання виконавчого листа № 660/573/13-к виданого Нововоронцовським районним судом Херсонської області 24.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 шкоди у розмірі 200 000 грн., на користь ОСОБА_5 шкоди у розмірі 200 000 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 5 963,00 грн., всього на загальну суму 405 963 грн. В добровільному порядку боржник виконавчі документи не виконує. 26.05.2014 року державним виконавцем з метою, примусового здійснення виконавчого провадження була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26.01.2015 року державним виконавцем Довгинцівського відділу ДВС складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 8-10).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року, визнано договір дарування, укладений 28.08.2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - удаваним правочином та застосовано до нього положення договору купівлі-продажу, визначено на ім'я ОСОБА_9.1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 43,8 м.кв., в тому числі житловою 32,6 м.кв за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Рішення не оскаржено, набрало законної сили - 21.04.2015 року ( а.с. 13-14).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_4 посилалась на те, що квартира на яку накладено арешт є спільною частковою власністю подружжя, кожному з яких належить по ? частці, тому просила суд скасувати накладений під час виконавчого провадження арешт на спірну квартиру.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та звільнення з-під арешту ? частини квартири, що належить позивачу на праві спільної часткової власності на підставі судового рішення, суд першої інстанції керувався, преюдицією судового рішення, що набрало чинності та недопущення обмеження прав власника.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на час проведення Акту опису та арешту майна) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року, визнано договір дарування, укладений 28.08.2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - удаваним правочином та застосовано до нього положення договору купівлі-продажу, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 13-14).

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача, стосовно відсутності державної реєстрації права власності за відповідачем на ? частину спірної квартири колегія суддів не приймає до уваги, оскільки накладений арешт на спірну квартиру постановою державного виконавця від 26 січня 2015 р. перешкоджає будь якій реєстрації права власності на нерухоме майно.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

В.П. Зубакова