Справа № 308/9627/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Фазикош Г.В., Мацунича М.В.,

секретарі: Чучка Н.В.,

з участю: представника відповідача - Зеленяк С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородської міської ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 вересня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, треті особи з самостійним вимогами: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Разом з позовною заявою подав клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, в якому просить постановити ухвалу, якою заборонити Ужгородській міській раді приймати будь-які рішення, що стосуються земельної ділянки, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2016 року клопотання ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено Ужгородській міській раді приймати будь-які рішення, що стосуються земельної ділянки, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі представник Ужгородської міської ради зазначає про неспівмірність та недоцільність заходів забезпечення позову з заявленими вимогами, відсутність належного обґрунтування висновків суду та вказує, що такою ухвалою відбулося втручання у здійснення повноважень органів місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин. У зв'язку з наведеним, просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та відмовити у задоволенні такої.

Представник відповідача - Зеленяк С.С. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити таку з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2, ПАТ «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком» в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка належно повідомлених сторін не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Ужгородської міської ради - Зеленяк С.С., оглянувши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_2 є власником частини приміщень будівлі та надвірних споруд що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 Іншим співвласником будівлі є ПАТ «Укртелеком». Пунктом 1.11. проекту рішення сесії Ужгородської міської ради ТзОВ «БІ ЕНД Ю ГРУП» запропоновано надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,0120 га для будівництва та обслуговування інженерної споруди по вул. Небесної сотні (набережна Незалежності 6). Проектом рішення навмисно адресу земельної ділянки вказано як Небесної сотні, хоча фактично це земельна ділянка знаходиться по Набережній Незалежності 6, на якій знаходиться нерухоме майно кількох власників. Пунктом 1.5 рішення Ужгородської міської ради від 30.08.2016 року № 359 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки з подальшою передачею її в оренду ТзОВ «БІ ЕНД Ю ГРУП» земельної ділянки площею 0,0120 га для будівництва та обслуговування інженерної споруди по вул. Небесної сотні. Вказані підстави, суд першої інстанції вважав достатніми для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

Виходячи із змісту вказаної статті, заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосується предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

З наведеного слідує, що обрані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є втручанням у здійсненні повноважень органів місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин, правовими наслідками даної заборони є зупинення затвердження, передачі (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам та порушення прав і законних інтересів осіб, які не залучалися до участі в справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з грубим порушенням норм цивільного процесуального права, є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в обраний ним спосіб.

Керуючись ст. 307,312 п.2, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ужгородської міської ради задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 вересня 2016 року скасувати.

У клопотанні ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: