Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1298/16-ц
Провадження № 2-о/499/4/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"04" січня 2017 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документу.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону) (ч.8 ст. 8 ЦПК України).

Спеціальною нормою, закріпленою у статті 256-259 ЦПК України, форму та зміст за якими подається така заява не визначено.

За таких обставин, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді заяви розяснення рішення мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: ст. 119 - щодо форми і змісту заяви; ст. 120 - про обов'язок надання копії заяви та доданих до неї документів; ст. 121 - щодо випадків повернення заяви; ст. 26 - про склад осіб, які беруть участь у справі; ст. 27 - про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, тощо.

Отже, заява має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Тому приймаючи рішення про прийняття заяви до провадження слід застосовувати норми ст.119, 120, 121 ЦПК України.

З п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України вбачається, що заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Заявник в позовній заяві зазначив, що він звертався до Іванівської державної нотаріальної контори, однак не вказав доказів того, що йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

З ч.5 ст.119 ЦПК України вбачається, що до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

З ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що у разі коли в заяві обєднано дві і більше вимог, судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Однак, заявником до заяви хоча й надана квитанція про сплату судового збору, проте з сплаченої суми судового збору вбачається, що позивачем не було проведено оплату судового збору виходячи з двох вимог.

За таких обставин заявнику слід здійснити доплату судового збору у розмірі 275,60 грн., за кожною вимогою окремо, на рахунок Іванівського районного суду Одеської області за такими реквізитами - рахунок №0200, отримувач УК в Іванівському районі Одеської області, , банк отримувач УК в Одеській області, МФО 828011 й надати до суду оригінал квитанції про вчинення таких дій, та її копії

Така правова позиція підтверджується розясненнями Вищого спеціалізованого суду України який в: п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, (далі постанова) розяснив, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

При цьому, слід звернути увагу заявника, що усунення недоліків заяви має відбуватись шляхом подання тексту нової заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Верховного Суду України, який в п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 розяснив, що заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Зі смислу ч.1 ст.121 ЦПК України вбачається, що у разі подання заяви без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

З огляду на викладене, зазначену вище заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 256, 258 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, зо мають юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 (п'ять) днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити заявнику, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2