Справа №: 398/5591/15-ц
провадження №: 2/398/86/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив :

25.11.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де просить стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1, остання відома адреса реєстрації: 28000, АДРЕСА_1 та з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_2, остання відома адреса реєстрації: 28000, АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 30/PVN6-10-07 від 12 жовтня 2007 року, в сумі 1 092 942 (один мільйон девяносто дві тисячі девятсот сорок дві) грн. 85 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 16394,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником за всіма правами та обовязками якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі п. 1.3. Статуту та ОСОБА_3 12.10.2007 року був укладений кредитний договір №30/PVN6-10-07 на суму 34300,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних, строком повернення до 12 листопада 2027 року.

16 жовтня 2007 року до кредитного договору укладена додаткова угода №2, відповідно до якої внесені зміни до п.2.1 кредитного договору, а саме: процентна ставка за користування кредитними ресурсами встановлена в розмірі 15% річних та викладений графік погашення заборгованості в новій редакції.

Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином не виконує умови договору, станом на 13.10.2015 року відповідач мав заборгованість за кредитним договором №30/PVN6-10-07 від 12.10.2007 року в сумі 1092942 грн. 85 коп., яка складається з наступного:

30 349,20 доларів США, що становить 662 149,74 грн. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту,

989,87 доларів США, що становить 21 596,69 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту,

542,78 доларів США, що становить 11 842,21 грн. сума строкової заборгованості по відсотках,

4 942,13 доларів США, що становить 107 825,91 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках,

289 528,30 грн. пеня.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 12.10.2007 року було укладено договір поруки №20/PVN6-P від 12.10.2007 року між банком та ОСОБА_1, який зобовязався відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором №30/PVN6-10-07від 12.10.2007 року. У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (п.2.1 договорів поруки).

Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, де вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в частині стягнення солідарної заборгованості з її довірителя, оскільки ознайомившись з позовною завою встановлено, що 16.10.2007 року до вищевказаного кредитного договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» одноособово уклав додаткову угоду №2, відповідно до якої внесені зміни до п.2.1 кредитного договору, та було встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки, а саме процентна ставка за користування кредитними ресурсами встановлена в розмірі 15% річних, замість 14,5 %. Про укладення даної додаткової угоди не сповістили ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_1 Внаслідок укладення даної додаткової угоди збільшився обсяг відповідальності поручителя, чим порушена ч.1 ст.559 ЦК України. Вважає, що факт збільшення процентної ставки по кредиту призвів до припинення договору поруки з 16.10.2007 року. Крім того, пояснила, що ознайомилась з матеріалами справи і бачила, що немає додаткової угоди №2, відповідно до якої внесені зміни до п.2.1 кредитного договору, а саме: процентна ставка за користування кредитними ресурсами встановлена в розмірі 15% річних, замість 14,5%, а також з розрахунком заборгованості, де також вказана за весь період процентна ставка за користування кредитними ресурсами 14,5%, а не 15,0%. Погоджується з тим, що в позові допущена описка.

Відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_1 на розгляд справи не заявилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив провести розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено наступне.

12.10.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 30/PVN6-10-07 про надання кредитних ресурсів у сумі 34 300,00 доларів США, з оплатою процентної ставки 14,50 річних (п.2.1.

кредитного договору).

Для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № 2233.2.002/2233.7.06.37136.01

Кредитні кошти отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням: для придбання 3-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (п.2.3 кредитного договору)

Згідно п.3.2 Кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні кошти, отримані за цим договором, до 12 жовтня 2027 року.

Позичальник зобовязується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 440,00 доларів США. У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.

Згідно п.4.1 кредитного договору відповідач ОСОБА_3 зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту за процентною ставкою 14,5% річних.

Відповідно до п. 3.7. кредитного договору сторони домовилися щорічно, протягом 10 банківських днів після закінчення кожного фактичного року кредитування, а саме до 21 жовтня кожного року, проводити звіряння поточної і простроченої (якщо така виникла) заборгованості позичальника по сплаті Ануітетних платежів, по сплаті Банку щомісячної комісійної винагороди за надання кредитних ресурсів і дотримання позичальником Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). За результатами звірки сторони можуть переглядати розмір наступних Ануітетних платежів, що підлягають внесенню позичальником, та строк погашення позичкової заборгованості. У випадку, якщо сторони прийшли до згоди про такий перегляд, сторони укладають додаткову угоду до цього Договору про викладення Графіка зниження розміру заборгованості (Додатка № 1 до цього Договору) у новій редакції.

12.10.2007 року під підпис ОСОБА_3 був ознайомлений з умовами кредитування, викладеними в Кредитному договорі та розрахунком платежів для отримання кредиту на споживчі цілі, в яких міститься інформація про реальну проценту ставку.

В п.5.1 кредитного договору зазначено, що на момент підписання договору позичальник ознайомлений із типовими умовами договору застави (іпотеки), запропонованими Банком. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними типовими умовами.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 підписуючи кредитний договір підтвердив, що він ознайомлений з його умовами та цілком погоджується із ним, в іншому випадку він би звернувся до іншої банківської установи. Крім того, уклавши кредитний договір та приступивши до його виконання, сторони підтвердили, що цей договір відповідає їх внутрішній волі та спрямований на реальне настання наслідків, що були ним обумовлені.

Зростання курсу долара США валюти кредиту, за загальним правилом, саме по собі не є підставою для визнання недійсними кредитного договору, договору поруки, оскільки у позичальника та у поручителів існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті.

При укладенні кредитного договору позичальнику були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили відповідача ОСОБА_3 прийняти ці умови на вкрай невигідних для нього умовах.

Окрім того, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право

протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Цього зроблено не було, споживач кредитний договір підписав, отримав кредитні кошти розпорядився ними на власний розсуд, а отже, визнавав в повному обсязі умови договору та погоджувався з ними.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно позовної заяви, станом на 13.10.2015 року відповідач мав заборгованість за кредитним договором №30/PVN6-10-07 від 12.10.2007 року в сумі 1092942 грн. 85 коп., яка складається з наступного:

30 349,20 доларів США, що становить 662 149,74 грн. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту,

989,87 доларів США, що становить 21 596,69 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту,

542,78 доларів США, що становить 11 842,21 грн. сума строкової заборгованості по відсотках,

4 942,13 доларів США, що становить 107 825,91 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках,

289 528,30 грн. пеня.

Відповідно до ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п.6.1 кредитного договору визначено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Суд при ухваленні рішення також враховує, що розрахунок пені зроблений позивачем відповідно до умов кредитного договору з врахуванням положень ст..258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності.

Згідно договору поруки №20/ PVN6-P від 12.10.2007 року відповідач ОСОБА_1 зобовязався відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором №30/PVN6-10-07 від 12.10.2007 року. У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та договору поруки відповідачі відповідають як солідарні боржники (п.2.1 договорів поруки).

У відповідності до ст., ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша

фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В результаті неналежного виконання відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору №30/PVN6-10-07 від 12.10.2007 року утворилась заборгованість, яка станом на 13.10.2015 року відповідач мав заборгованість за кредитним договором №30/PVN6-10-07 від 12.10.2007 року в сумі 1092942 грн. 85 коп., яка складається з наступного:

30 349,20 доларів США, що становить 662 149,74 грн. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту,

989,87 доларів США, що становить 21 596,69 грн. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту,

542,78 доларів США, що становить 11 842,21 грн. сума строкової заборгованості по відсотках,

4 942,13 доларів США, що становить 107 825,91 грн. сума простроченої заборгованості по відсотках,

289 528,30 грн. пеня.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору поруки від 12 жовтня 2007 року поручитель поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель разом із боржником відповідають перед банком як солідарні боржники.

Згідно з п. 5.1. договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явить вимог до поручителя.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Таким чином, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1ст.554 ЦК України).

На підставі наведеного з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 36 823,98 дол. США, що по курсу НБУ становить 803 414,55 грн. та по неустойці (пені) 289 528,30 грн., а всього 1 092 942,85 грн., відповідно до заявлених позовних вимог.

В даному випадку боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а поручителі між собою не можуть бути солідарними боржниками.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1В, що внаслідок укладення даної додаткової угоди №2 від 16.10.2007 року збільшився обсяг відповідальності поручителя, чим порушені вимоги ч.1 ст.559 ЦК України, так як факт збільшення процентної ставки по кредиту призвів до припинення договору поруки з 16.10.2007 року спростовуються її поясненнями в судовому засіданні, що ознайомившись з матеріалами справи вона побачила, що немає додаткової угоди №2, відповідно до якої

внесені зміни до п.2.1 кредитного договору, а саме: процентна ставка за користування кредитними ресурсами встановлена в розмірі 15% річних, замість 14,5%, а також розрахунком заборгованості, де також вказана за весь період процентна ставка за користування кредитними ресурсами 14,5%, а не 15,0%.

Згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що вимоги банку задоволені повністю, тому відповідачі повинні відшкодувати банку судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до п.п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в розмірі по 1827, 00 грн., з кожного.

Керуючись ст., ст.10, 11, 60, 88, ч.2 ст.197, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1 та з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 30/PVN6-10-07 від 12 жовтня 2007 року, яка станом на 13.10.2015 року складає 1 092 942 (один мільйон девяносто дві тисячі девятсот сорок дві) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1 та з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - по 1827, 00 грн., з кожного, у відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: