Справа № 377/30/17
У х в а л а

17 січня 2017 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И Л А:

16 січня 2017 року до суду подана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, який позивачкою не сплачено.

Натомість позивач в поданій позовній заяві просить звільнити її від сплати судового збору, мотивуючи тим, що її майновий стан з урахуванням доходу в 1075 гривень не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки вона має на утриманні двох малолітніх дітей і в звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років вона не має можливості приступити до роботи.

Відповідно до п. п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на час подання позовної заяви 640 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть оплачені, заява відповідно до ст. 207 ЦПК України залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

За правилом ч. 3 вказаної статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, із змісту ч. 3 ст. 83 ЦПК України вбачається, що суд може звільнити від оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, до яких згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судовий збір не відноситься.

Підстава для звільнення від сплати судового збору зазначена у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Такою підставою є майновий стан сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може відстрочити та розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звільнення позивача від сплати судового збору з непередбачених законом підстав порушує принцип правосуддя на засадах рівності перед законом і судом всіх учасників цивільного процесу, закріплений у ст. 5 ЦПК України і є недопустимим.

Вважаю, що з урахуванням майнового стану позивача та наявності факту її перебування у відпусті по догляду за дитиною до 3-х років, вона має право на розстрочення сплати судового збору шляхом внесення двох платежів рівними частинами на суму 320 гривень кожний, перший з яких, необхідно сплатити до відкриття провадження у справі, а другий до закінчення судового розгляду.

Таким чином, позовна заява за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору подана до суду без додержання вимог, встановлених ст. 119 і 120 ЦПК України.

За правилом ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Вимогу позивача щодо звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору шляхом його сплати двома рівними частинами по 320 гривень кожна, перша з яких повинна бути сплачена до відкриття провадження у справі, а друга не пізніше дня ухвалення судового рішення.

У звільненні від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві строк пять днів, який обчислювати з дня одержання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків шляхом сплати частини судового збору на суму 320 гривень та подання документа, що підтверджує сплату судового збору за реквізитами: отримувач коштів УДКСУ м. Славутич (ОСОБА_3); код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38042906; банк отримувача ГУ ДКСУ в Київській обл. м. Київ; код банку отримувача (МФО) 821018; рахунок отримувача 0014; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Попередити позивача, якщо недоліки будуть усунуті в установлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається не поданою і повертається позивачці.

Копію ухвали для виконання надіслати позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту ухвалення.

Суддя ОСОБА_4