АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Костюк Л.С.,

за участю Лірниченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталії Миколаївни про оскарження нотаріальних дій та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталії Миколаївни на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовними вимогами до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М. про визнання протиправною відмову нотаріуса від 15 жовтня 2015 року у вчиненні нотаріальної дії та її скасування із зобов'язанням нотаріуса видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу приміщень від 09.10.2007 р., укладеного між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ОСОБА_2

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року, у задоволенні позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 10 березня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано постанову приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №304/02-21 від 15.10.2015 року протиправною та скасовано її. Зобов'язано приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М. надати ПАТ КБ

Справа №725/6200/15-ц Провадження №22-ц/794/388/17 Категорія 59

Головуючий у 1-й інстанції Стоцька Л.А. Доповідач Лисак І.Н.

«ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу приміщень, укладеного між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ОСОБА_2, посвідченого 09.10.2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус Лірниченко Н.М. через порушення

судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить вищезазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову задоволені позовних вимог. Вважає постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесену за підставі нормативних актів, які регулюють порядок вчинення нотаріальних дій, та обґрунтовує доводи залишенням без змін судом касаційної інстанції судового рішення з приводу аналогічного спору про відмову у задоволені таких вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги у цій справі суд першої інстанції прийшов до висновку про набуття позивачем за рішення суду прав, необхідних для здійснення продажу іпотечного майна з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою (покупцем), та на підставі конституційних засад обов'язковості судових рішень задовольнив вимоги, з чим погоджується й колегія суддів.

Так, відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, крім іншого, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

На підставі ч.5 ст.38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Як вбачається із заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2010 року із зверненням стягнення на предмет іпотеки позивач набув усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу іпотечного майна з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою (покупцем), а також надано ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Згідно п. 2.7. Глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі по тексту - «Порядок»), якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

В силу 1.1. Глави 2 розділу ІІ цього Порядку правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. У разі посвідчення правочинів щодо відчуження та застави нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно, не подаються.

На підставі п.1.1. Глави 22 розділу ІІ цього Порядку, з урахуванням визначених ст.8 та ст. 53 Закону України «Про нотаріат» кола осіб, у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.

Таким чином, зазначеними актами не передбачено випадків укладення договорів відчуження іпотекодержателем за відсутності правовстановлюючого документа на нерухоме майно, відомості щодо якого відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для захисту порушеного права позивача колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його, порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно цієї статті цивільні права та обов'язки можуть виникати з договорів та інших правочинів, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування, або з рішення суду.

Конституцією України (ч.5 ст.124 в ред. 02.03.2014 року на час звернення до суду) встановлювалося, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана прийняти всі

необхідні заходи для його виконання.

Крім того, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з 11.09.1997 року в силу ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, наголошено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року,заява № 18357/91, п. 40 констатував, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

З аналізу викладених норм вбачається, що виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд, а правильне застосування судами процесуального законодавства, пов'язаного з виконанням судових рішень, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Таким чином, обґрунтування заперечень нотаріуса та доводи апеляційної скарги щодо незаконності заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 листопада 2010 року в частині наділення позивача прав від імені іпотекодавця є неприйнятними, а відсутність правового регулювання способу виконання рішення суду при зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення іпотекодержателем угод по відчуженню майна від імені іпотекодавця при відсутності правовстановлюючого документа на право власності унеможливлює у визначений законом спосіб його виконати та завдасть шкоди іпотекодержателю.

Враховуючи обов'язковість виконання рішення суду, яким позивача наділено усіма правами сторони договору, відмова нотаріусом ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку п.1.1. Глави 22 розділу ІІ Порядку у видачі дублікату договору є перешкодою у реалізації захищених судовим рішенням прав кредитора на отримання сум за договором, виконання якого забезпечено іпотекою.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2017 року підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталії Миколаївни відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: