РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року Провадження №2/425/559/17

Справа №425/2173/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Гайворонська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, у солідарному порядку, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 162 від 29 травня 2007 року станом на 08 серпня 2017 року у сумі 102196 гривень 44 копійки, з яких: борг за кредитом в розмірі 53478 гривень 87 копійок; відсотки за користування кредитом з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року в розмірі 24416 гривень 36 копійок; інфляційні втрати банку з грудня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 2767 гривень 76 копійок; інфляційні втрати банку з грудня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 6639 гривень 36 копійок; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року в розмірі 978 гривень 96 копійок; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року в розмірі 1381 гривня 71 копійка; пеня за прострочення сплати кредиту з 09 вересня 2011 року по 14 квітня 2014 року в розмірі 297 гривень 07 копійок; пеня за прострочення сплати відсотків за кредитом з 09 вересня 2011 року по 14 квітня 2014 року в розмірі 12236 гривень 35 копійок, а також стягнення судового збору в розмірі 1600 гривень.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, сторони повідомлялись належним чином. У судове засідання 29 листопада 2017 року для розгляду справи по суті сторони не з'явились. Представник позивача через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідачів подав заяву якою просив розглянути справу за його відсутності та без участі відповідачів.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу положень частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, а розгляд справи здійснювався за їх відсутності.

Позиція представника позивача полягала в тому, що між банком та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язання з повернення ОСОБА_1 кредиту, сплати процентів за користування кредитом і комісії, був оформлений договір поруки від 29 травня 2007року (між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2). І оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування кредитом, у строки встановлені договором, належним чином не виконала, у банка виникло право вимоги боргу не тільки з ОСОБА_1, а й з ОСОБА_2, як її поручителя, у солідарному порядку, при цьому з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних, як щодо боргу, так і щодо інших платежів, а також пеню.

А суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, в межах предмета доказування по справі, встановив наступні обставини:

Двадцять дев'ятого травня 2007 року, ОСОБА_1 та Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», уклали договір про іпотечний кредит №162, за яким банк взяв на себе зобов'язання надати ОСОБА_1 кредит (грошові кошти), на споживчі цілі, у розмірі 85000 гривень, а ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання повернути кредит не пізніше 29 травня 2027 року, сплатити проценти в розмірі 16,5% річних за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом щомісячного погашення рівними частинами кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 354 гривні 17 копійок (а.с.13).

На підставі вказаного договору, ОСОБА_1 отримала 85000 гривень (а.с. 50,51-84).

Також 29 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (надалі за текстом - АТ "Ощадбанк"), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки. За яким ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит №162, у тому числі сплати платежів, які підлягають сплаті згідно умов цього договору (а.с.14).

За даними АТ «Ощадбанк», які враховують усі здійснені ОСОБА_1 оплати, свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит №162 від 29 травня 2007 року ОСОБА_1, своєчасно та у повному обсязі згідно договору, не виконала. Через що у неї утворився борг, і саме тому 02 червня 2016 року АТ «Ощадбанк» звернувся до ОСОБА_1, а також до ОСОБА_2 з вимогою (шляхом її здачі у відділення поштового зв`язку) не тільки щодо прострочених до сплати сум боргу (кредит та проценти), а й щодо повернення тієї частини кредиту, строк сплати якої за договором і графіком не настав, тобто у достроковому порядку. Зокрема, банк просив сплатити йому борг у розмірі 79974 гривень 85 копійок, з яких: 46749 гривень 64 копійки - строкова основна сума боргу за кредитом, 6729 гривень 23 копійки - прострочена основна сума боргу за кредитом, 13962 гривні 56 копійок - прострочені проценти за користування кредитом; 12533 гривні 42 копійки - пеня за непогашення платежів по кредиту. Однак отримав відповідь про неможливість здійснення відправки поштової кореспонденції (а.с.21-23,24-26,27-29,30-32).

А 28 серпня 2017 року АТ «Ощадбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким просив стягнути заборгованість за договором про іпотечний кредит №162 від 29 травня 2007 року, станом на 08 серпня 2017 року у розмірі 102196 гривень 44 копійки, з яких: борг за кредитом в розмірі 53478 гривень 87 копійок; відсотки за користування кредитом з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року в розмірі 24416 гривень 36 копійок; інфляційні втрати банку з грудня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 2767 гривень 76 копійок; інфляційні втрати банку з грудня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 6639 гривень 36 копійок; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року в розмірі 978 гривень 96 копійок; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року в розмірі 1381 гривня 71 копійка; пеня за прострочення сплати кредиту з 09 вересня 2011 року по 14 квітня 2014 року в розмірі 297 гривень 07 копійок; пеня за прострочення сплати відсотків за кредитом з 09 вересня 2011 року по 14 квітня 2014 року в розмірі 12236 гривень 35 копійок(а.с.4-6).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а вказаний відповідач ОСОБА_1 споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов'язанні, на повернення відповідачем, як боржником у зобов'язанні, не тільки отриманого ним кредиту, сплати процентів за користування ним, інфляційних нарахувань, трьох процентів річних, нарахованих на суму несплаченої своєчасно заборгованості за кредитом та процентами за його користування, а й пені.

Поряд з цим, із встановлених обставин також вбачається, що між АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_2 виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері забезпечення виконання зобов'язання, в яких позивач виступає кредитором, а вказаний відповідач поручителем, та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора на отримання виконання вказаного зобов'язання боржника у повному обсязі поручителем.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

В силу положень пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права та основні обов'язки людини і громадянина, а також засади цивільно-правової відповідальності.

Зокрема, положеннями частини першої статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання можуть виникати з договорів, які стають обов'язковими для виконання сторонами, що їх уклали.

Виходячи з положень частини першої статті 1054 Цивільного Кодексу України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою), відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими процентами у строки та порядку, передбаченому договором.

Так, 29 травня 2007 року ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» уклали договір про іпотечний кредит №162, за яким банк взяв на себе зобов'язання надати ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі у розмірі 85000 гривень, а ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, на умовах, визначених цим договором (а.с.13).

Отже, незважаючи на назву договору, за своєю суттю, сторони уклали саме договір про надання споживчого кредиту.

Факт належного виконання банком, як кредитодавцем, зобов'язання з видачі кредиту (грошових коштів) у розмірі 85000 гривень ОСОБА_1 підтверджується меморіальними ордерами та випискою по банківським рахункам ОСОБА_1 (а.с.50,51-84), які також свідчать і про те, що кредит у розмірі 85000 гривень, отримала саме остання.

Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони договору встановили, що ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання повернути кредит не пізніше 29 травня 2027 року, сплатити проценти в розмірі 16,5% річних за користування кредитом не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом щомісячного погашення рівними частинами кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі 354 гривні 17 копійок (а.с.13).

Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання).

З огляду на надані позивачем суду розрахунок здійснення ОСОБА_1 своїх щомісячних платежів та їх розмір і складові, виписку по її особовому рахунку та окремі розрахунки по кожному виду платежу, який підлягав сплаті ОСОБА_1, остання дійсно порушила взяті на себе зобов`язання за договором від 29 травня 2007 року, оскільки допустила спочатку неналежне виконання, а потім і взагалі перестала виконувати свій обов'язок щодо своєчасного та повного повернення взятого нею кредиту, сплати процентів за його користування згідно умов договору про іпотечний кредит №162 (а.с.7-12,51-84). При цьому таке порушення вона допустила більше ніж три календарних місяці підряд.

Внаслідок чого, і суд з цим погоджується, станом на 08 серпня 2017 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед АТ «Ощадбанк», яку цей банк отримав право вимагати сплатити. У тому числі, в силу положень пункту 4.3.3. договору про іпотечний кредит (а.с.13) та частини 2 статті 1054, частини 2 статті 1050 і частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, і право вимагати повернення всієї суми наданого кредиту і сплати процентів за користування ним, у достроковому порядку.

Тобто у банку дійсно виникло право вимагати у ОСОБА_1, а у останньої, відповідно, обов`язок сплатити АТ "Ощадбанк" не тільки прострочену суму боргу по кредиту, а й ту частину кредиту, строк повернення якої ще не настав згідно договору, а також сплатити усі нараховані проценти за користування кредитом. І ця сума, згідно розрахунків банку, з якими суд погоджується і вважає їх правильними складає: 53478 гривні 87 копійок - борг за кредитом, 24416 гривень 36 копійок - проценти за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року.

Відповідно до положень частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

А з огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

І, на такий випадок, тобто на випадок порушення своїх зобов`язань, у договорі про іпотечний кредит №162 від 29 травня 2007 року (пункт 3.3), АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 передбачили, що за невиконання або неналежне виконання, або в разі порушення взятих на себе зобов'язань за цим договором, вони несуть відповідальність в порядку та на умовах обумовлених у цьому договорі та чинним законодавством України.

А тут суд враховує, що чинним законодавством України, зокрема положеннями частини 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тож враховуючи викладене та оскільки ОСОБА_1 прострочила виконання взятого на себе грошового зобов'язання за договором про іпотечний кредит №162 від 29 травня 2007 року (у вигляді сплати кредиту та процентів за його користування), а АТ «Ощадбанк», як кредитор заявив вимогу про сплату йому цього боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, за допущений ОСОБА_1 період прострочки, така вимога є обґрунтованою.

Такого висновку суд дійшов з огляду на вказані вище норми матеріального права і положення договору про іпотечний кредит, а також з огляду на правильність здійснених позивачем розрахунків індексу інфляції та трьох процентів річних за якими на користь банку слід присудити: 2767 гривень 76 копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з грудня 2014 року по червень 2017 року; 6639 гривень 36 копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом з грудня 2014 року по червень 2017 року; 978 гривень 96 копійок - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 1381 гривня 71 копійка - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року.

Також суд констатує, що він врахував положення частини 1 статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» якими передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Але відзначає, що нарахована банком пеня, стосується періоду до 14 квітня 2014 року, і, за своєю правовою природою, інфляційні нарахування та три проценти річних не являються ні пенею ні штрафом, на що звернув увагу і Верховний Суд України у своїй постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за позовом комунального підприємства "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг". А тому інфляційні нарахування та три проценти річних можуть бути стягнуті незалежно від стягнення пені.

І хоча суд погоджується із тим, що банк на підставі пункту 5.2. договору про іпотечний кредит мав право на нарахування і стягнення пені до 14 квітня 2014 року, вирішуючи питання щодо можливості її стягнення судом, суд виходить з наступного.

Для судового захисту будь-якого цивільного права, зокрема для звернення до суду з вимогою про такий захист, цивільним законодавством України встановлено строк - позовну давність (частини перша статті 256 ЦК України).

З огляду на те, що вимога про стягнення пені, є по суті, вимогою про стягнення різновиду неустойки, то на таку вимогу поширюється спеціальна позовна давність тривалістю в один рік (стаття 258 ЦК України).

Застосовуючи вказану норму матеріального права, на виконання положень частини 2 статті 214 та частини 1 статті 360-7 ЦПК України, суд враховує наступні правові висновки Верховного Суду України, надані ним у постанові від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14:

«За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права».

Право на стягнення пені у АТ "Ощадбанк" виникло з наступного дня після дати набуття ним права вимоги уплати боргу щодо відповідних платежів за розрахунками самого банку - з 01 лютого 2011 року до 14 квітня 2014 року, а до суду банк звернувся лише - 28 серпня 2017 року, тобто тоді коли строки позовної давності в 1 рік для стягнення пені закінчились.

І оскільки позовна давність застосовується виключно на підставі заяви сторони у спорі, і така заява подана представником відповідачів з необхідністю застосування позовної давності до всіх вимог АТ "Ощадбанк" про стягнення пені, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені слід відмовити, на цій підставі.

Таким чином, підлягають задоволенню частково позовні вимоги АТ «Ощадбанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 89663 гривні 02 копійки, з яких: 53478 гривень 87 копійок - борг за кредитом, 24416 гривень 36 копійок - проценти за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 2767 гривень 76 копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з грудня 2014 року по червень 2017 року; 6639 гривень 36 копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом з грудня 2014 року по червень 2017 року; 978 гривень 96 копійок - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 1381 гривня 71 копійка - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року.

Виходячи із системного тлумачення статей 546-548 ЦК України виконання основного зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору (а тому і кредитного зобов'язання зокрема), може забезпечуватись письмовим договором поруки.

З огляду на положення статей 553 та 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, тому у випадку порушення зобов'язання боржником, поручитель відповідає перед кредитором частково або у повному обсязі, залежно від того, що передбачено договором. При цьому, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вже було встановлено судом, 29 травня 2007 року між АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки (а.с.14).

І за цим договором, ОСОБА_2 дійсно взяв на себе зобов'язання відповісти солідарно у повному обсязі перед АТ «Ощадбанк» у випадку порушення ОСОБА_1 своїх грошових зобов'язань за договором про іпотечний кредит №162. Відповідно, саме у випадку порушення боржником свого зобов'язання, у банку виникає право грошової вимоги до ОСОБА_2 щодо сплати ним у солідарному порядку грошового боргу боржника, як поручителя.

З огляду на встановлені судом обставини та те, що ОСОБА_1 своєчасно і у повному обсязі свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит № 162 від 29 травня 2007 року не виконала, а в силу положень частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суд вважає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього у солідарному порядку, заборгованості у розмірі 89663 гривні 37 копійок обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується обсягу відповідальності поручителя, то тут суд погоджується з позивачем, що в силу положень пункту 3.1. договору поруки (а.с.14), поручитель повинен відповісти у солідарному порядку з боржником, не тільки по вимогах щодо повернення кредиту та сплати процентів, а й по вимогах щодо сплати інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

Отже, позовні вимоги, в частині, що стосуються поручителя є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, окрім пені, яка стягненню з поручителя не підлягає з підстав, викладених вище.

Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору (1600 гривень) суд вважає документально підтвердженими (а.с.2), але позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тільки у розмірі 89663 гривні 02 копійки, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1403 гривні 78 копійок, при цьому з кожного відповідача по 701 гривні 89 копійок.

Тому, керуючись статтями 1-11,15,18,57-64,88,159-197,208,209,212-215,224-233 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (ідентифікаційний код: 09304612, адреса місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, будинок 36, п/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665) заборгованість за договором про іпотечний кредит № 162 від 29 травня 2007 року, яка станом на 08 серпня 2017 року складає 89663 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 02 (дві) копійки, з яких: 53478 (п'ятдесят три тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок - борг за кредитом, 24416 (двадцять чотири тисячі чотириста шістнадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок - проценти за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 2767 (дві тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з грудня 2014 року по червень 2017 року; 6639 (шість тисяч шістсот тридцять дев'ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом з грудня 2014 року по червень 2017 року; 978 (дев'ятсот сімдесят вісім) гривень 96 (дев'яносто шість) копійок - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 1381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) гривня 71 (сімдесят одна) копійка - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1), як солідарного боржника ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (ідентифікаційний код: 09304612, адреса місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, будинок 36, п/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» МФО 304665) заборгованість за договором про іпотечний кредит № 162 від 29 травня 2007 року, яка станом на 08 серпня 2017 року складає 89663 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 02 (дві) копійки, з яких: 53478 (п'ятдесят три тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок - борг за кредитом, 24416 (двадцять чотири тисячі чотириста шістнадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок - проценти за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 2767 (дві тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з грудня 2014 року по червень 2017 року; 6639 (шість тисяч шістсот тридцять дев'ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок - інфляційні нарахування у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом з грудня 2014 року по червень 2017 року; 978 (дев'ятсот сімдесят вісім) гривень 96 (дев'яносто шість) копійок - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року; 1381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) гривня 71 (сімдесят одна) копійка - три проценти річних у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з 02 грудня 2014 року по 07 серпня 2017 року.

У задоволенні позовних вимог в частині стягненні пені - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (ідентифікаційний код: 09304612, адреса місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, будинок 36, п/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665) судовий збір у розмірі 701 (сімсот одна) гривня 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1), на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (ідентифікаційний код: 09304612, адреса місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, будинок 36, п/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» МФО 304665) судовий збір у розмірі 701 (сімсот одна) гривня 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії.

Суддя - Д.С. Коваленко