Справа № 699/857/16-ц
Номер провадження 2/699/27/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на 3/4 частини будинку в порядку спадкування, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_2 пред'явила у суд даний позов і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 посилаючись на те, що після смерті баби залишилося спадкове майно, яке вона успадкувати не може по причині відсутності правовстановлюючих документів.

У суд представник позивача ОСОБА_1 надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю та підтриманням вимог позивача.

Представник відповідача Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області у суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання вимог позивача.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю,проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивачки ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 02 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області), яка за життя набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Право власності спадкодавця на зазначене майно підтверджується світлокопією свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 11 грудня 1990 року Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою за реєстром №2697 та світлокопією свідоцтва про право власності виданого 11 грудня 1990 року Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою зареєстрованого в реєстрі за №2695, що зареєстровані у Корсунь-Шевченківському виробничому відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за номером запису 3466-120 в книзі 18. Оригінали вищевказаних правовстановлюючих документів було втрачено.

Після її смерті відкрилася спадщина на дане нерухоме майно, яке знаходиться в адміністративних межах Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно довідки про склад сім'ї, на день смерті ОСОБА_5 проживала одиноко.

Померла ОСОБА_5 лишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. 10 жовтня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за №1-878, в якому 1/2 частку усього її майна, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, а також 1/2 частку всього того, на що вона за законом буде мати право заповіла своїй онучці - позивачці по справі ОСОБА_2 та 1/2 частку усього її майна, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, а також 1/2 частку всього того, на що вона за законом буде мати право заповіла своїм дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в рівних частках кожному. Заповіт не змінено і не скасовано. Інших спадкоємців за заповітом, законом та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у даній спадщині не має.

Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою 15 березня 2016 року заведено спадкову справу №78/2016 після смерті ОСОБА_5, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 43247743 виданого 15 березня 2016 року.

Згідно довідки виданої Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою від 29 листопада 2016 року за № 1328/01-16 про те, що крім позивача ОСОБА_2 із заявами на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в нотаріальну контору звернувся спадкоємець за заповітом - син померлої ОСОБА_3, та заяву про відмову у прийнятті спадщини на користь позивача подала дочка померлої - ОСОБА_7

З метою успадкування права власності на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті баби ОСОБА_5, позивач звернулася з заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину за заповітом на 3/4 частки житлового будинку по причині відсутності правовстановлюючих документів, які засвідчують право власності на нього, про що винесено постанову від 29 листопада 2016 року.

Розміщено оголошення в газеті «Надросся» №89 від 27 жовтня 2016 року про втрату свідоцтва про право власності видане 11 грудня 1990 року реєстраційним номер 2695, свідоцтва про право на спадщину видане 11 грудня 1990 року реєстраційний номер 2697, видані на ім'я ОСОБА_8 та вважати їх недійсними.

Згідно даних технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого 22 серпня 2016 року приватним підприємством «Фірма «Род» по АДРЕСА_1 знаходяться такі господарські будівлі та споруди: житловий будинок А збудований в 1971 році; прибудова - а збудована в 1971 році; прибудова а-1 збудована в 1971 році; прибудова а-2 збудована в 1988 році; сарай Б збудований в 1971 році; погріб П збудований в 1971 році; колодязь 1-2 збудований в 1971 році; ганок №2 збудований в 1971 році; огорожа №3 збудована в 1971 році; ворота №4 збудовані в 1971 році; хвіртка №5 збудована в 1971 році; вигрібна яма №6 збудована в 1988 році. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 63945,00 грн. Даний житловий будинок загальною площею 82,1 кв.м., житловою площею 58,0 кв.м.

Згідно пояснень позивача, на що посилається у позовній заяві, вона зверталася для досудового врегулювання спору до КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» для видачі їй дубліката правовстановлюючих документів взамін втрачених, однак їй було відмовлено посилаючись на те, що такі видаються тільки власнику та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обов'язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки позивач не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, то згідно ст.1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, а саме на 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки вона є спадкоємцем зазначеного майна та своєчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1235, 1269, 1273, 1274, 1297 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка, зареєстрована та проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_2 виданий 23 січня 2002 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 (інші відомості про особу суду невідомі) після смерті баби ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 02 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області) за заповітом право власності на 3/4 частину садибного (індивідуального) житлового будинку, згідно технічного паспорта на будинок позначений літ. А збудований в 1971 році; прибудова - а збудована в 1971 році; прибудова а-1 збудована в 1971 році; прибудова а-2 збудована в 1988 році; сарай Б збудований в 1971 році; погріб П збудований в 1971 році; колодязь 1-2 збудований в 1971 році; ганок №2 збудований в 1971 році; огорожа №3 збудована в 1971 році; ворота №4 збудовані в 1971 році; хвіртка №5 збудована в 1971 році; вигрібна яма №6 збудована в 1988 році, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з Корсунь-Шевченківської міської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області вул. Шевченка, 42 м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області поштовий індекс 19400 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка, зареєстрована та проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_2 виданий 23 січня 2002 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.