Провадження № 22-ц/773/163/17 Категорія: 59 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

секретар судового засідання - Шугалова О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 11 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

З 26 квітня 1998 року він перебував на квартирному обліку при виконавчому комітеті Луцької міської ради як інвалід Великої Вітчизняної війни, має поранення ніг. Наявне у нього житло не відповідає санітарним і технічним вимогам. Поліпшення житлових умов, на яке він претендує, полягає не у наданні йому ще однієї квартири, а в обміні його квартири, розташованої на п'ятому поверсі будинку без ліфта, на квартиру аналогічної площі в будинку з ліфтом або на 1-му/2-му поверхах.

Відповідач зобов'язаний був надати йому житло поза чергою протягом двох років з дати прийняття рішення про включення його до списку на одержання житлового приміщення, однак не зробив цього. Натомість рішенням виконавчого комітету від 18 вересня 2013 року № 561-1 він був незаконно знятий з квартирного обліку у зв'язку із забезпеченістю житловою площею за нормою.

Враховуючи викладене, просив оскаржуване рішення виконавчого комітету Луцької міської ради визнати неправомірним. Зобов'язати відповідача поновити його на квартирному обліку в черзі під номером, що був станом на 18 вересня 2013 року, як особу, що має право на позачергове поліпшення житлових умов, та зобов'язати надати йому замість квартири АДРЕСА_1 рівноцінну по площі однокімнатну квартиру на першому або другому поверхах або в будинку з ліфтом в місті Луцьку.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 11 листопада 2016 року у відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на порушенням суддею норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, суддя першої інстанції виходив з того, що предметом позову у даній справі є визнання неправомірним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 вересня 2013 року № 561-1 про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку у зв'язку із забезпеченістю житловою площею за нормою та зобов'язання вчинити дії і що аналіз суб'єктного складу та характеру спірних правовідносин свідчить про адміністративну юрисдикцію справи.

Однак такі висновки судді не відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням встановленого процесуальним законом порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правих актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Правовими підставами свого позову ОСОБА_2 зазначив ст. 33, ч. 2 ст. 34 та ч. 1 ст. 46 Житлового кодексу України, відповідно до яких потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Поза чергою жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення.

Позивач просив суд визнати неправомірними рішення виконавчого комітету Луцької міської ради про зняття його з квартирного обліку, зобов'язати виконавчий комітет Луцької міської ради поновити його на квартирному обліку та поліпшити його житлові умови шляхом надання квартири.

Отже спір між сторонами виник із житлових правовідносин.

Згідно з роз'ясненнями, даними у п. п. 21, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. У порядку цивільного судочинства розглядаються, зокрема спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду.

Характер правовідносин, що виникли між сторонами, не є публічно-правовим у розумінні ст. 3 КАС України, оскільки дії, до вчинення яких позивач просить зобов'язати відповідача, не знаходяться у площині владних адміністративних функцій, а спрямовані на врегулювання житлових правовідносин конкретної фізичної особи.

Тому висновок судді про підвідомчість даної справи адміністративному суду є безпідставним, а встановлені п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

У зв'язку з допущеним суддею порушенням встановленого законом порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі оскаржувану ухвалу слід скасувати, а вказане питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Луцького міськрайонного суду від 11 листопада 2016 року в даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді