Справа № 297/230/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до Калманне ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю ОСОБА_2 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до Калманне ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 24.09.2010 року в сумі 15623,56 гривень.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 24.09.2010 року Калманне ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В свою чергу, Калманне ОСОБА_1 зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, Калманне ОСОБА_1 свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 30.11.2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 15623,56 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 285,39 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10718 гривень; заборгованості за пенею та комісією в сумі 3400 гривень; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень; штраф (процентна складова) у розмірі 720,17 гривень. В звязку з вищевказаним, позивач просить стягнути з Калманне ОСОБА_1 в їх користь заборгованість за кредитним договором б/н від 24.09.2010 року у вищевказаному розмірі та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, згідно якого просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а. с. 38). Крім того, подав пояснення до заперечення відповідача проти позову. Пояснення мотивоване тим, що оскільки строк дії картки був до останнього дня березня 2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом в січні 2017 року, отже в межах трирічного строку позовної давності. Разом з тим, так як відповідач 29 травня 2014 року внесла на картку платіж в розмірі 100 гривень, таке свідчить про визнання нею заборгованості перед банком, що є перериванням позовної давності, тобто перебіг позовної давності розпочався з 30 травня 2014 року і закінчується 29 травня 2017 року (а. с. 54-66).

Відповідач ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судове засідання також не зявилася, однак подала заперечення на позову заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованості та в стягненні пені відповідно до вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України у звязку зі спливом строку позовної давності. Заперечення мотивовано тим, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У звязку з цим, оскільки договором про надання банківських послуг б/н від 24.09.2010 року установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу відповідно до ст. 257 ЦК України, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення строку повного погашення кредиту відповідно до ст. 261 ЦК України. Крім того, відповідач вказує, що до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України (а. с. 46-49).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено з матеріалів справи, Калманне ОСОБА_1, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», підтвердила свою згоду про укладання між нею та Банком договору (а. с. 6). Так, 24 вересня 2010 року Калманне ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вказує позивач та відповідач, кінцевим строком дії картки є березень 2014 року, що підтверджується також довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 59). Тобто кінцевим терміном повернення кредиту був останній день березня 2014 року.

Як встановлено з матеріалів справи, Калманне ОСОБА_1 зобов'язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим, сума заборгованості останньої перед банком станом на 30.11.2016 року становить 15623,56 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 285,39 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10718 гривень; заборгованості за пенею та комісією в сумі 3400 гривень; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень; штраф (процентна складова) у розмірі 720,17 гривень, що вбачається розрахунком заборгованості (а. с. 4-5).

Так, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг, терміном повернення Калманне ОСОБА_1 кредиту був кінцевий строк дії картки, отже, враховуючи вищенаведені норми, перебіг загальної позовної давності в даному спорі почався з 01 квітня 2014 року. Так як позивач звернувся до суду 01 лютого 2017 року, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не пропустив строк звернення до суду за загальною позовною давністю за основною заборгованістю.

Крім того, суд приходить до висновку, що позивач пропустив встановлений річний строк позовної давності до вимоги про стягнення пені, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Верховний Суд України в постанові № 6-160цс14 від 19.11.2014 року висловив таку правову позицію, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, у графі сума комісії та пені щомісячно нарахована сума пені у розмірі 100 гривень (а. с. 4-5).

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути пеню за строк з 01 лютого 2016 року по день звернення до суду в сумі 1200 гривень, виходячи з розрахунку 100 гривень за кожен місяць протягом року.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в разі порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу ( а. с. 27).

З п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня, яка нараховується за кожний день прострочки кредиту (а. с. 29).

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З урахуванням вказаної правової позиції, суд дійшов висновку , що у стягненні фіксованої частини штрафу та процентної складової штрафу належить відмовити

Крім того, оскільки стягненню підлягає сума, що становить 78% від суми позовних вимог, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу пропорційно задоволеним позовним вимогам, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1248 гривень.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 214, 257, 258, 261, 267, 526, 549, 530, 610, 631, 1054 ЦК України, ст. ст. 57-60, ч. 1 ст. 88, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Калманне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.09.2010 року в розмірі 12203 (дванадцять тисяч двісті три) гривні 39 копійок, що включає заборгованість за кредитом в розмірі 285 (двісті вісімдесят пять) гривень 39 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 10718 (десять тисяч сімсот вісімнадцять) гривень, заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Калманне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1248 (одна тисяча двісті сорок вісім) гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_4.