Справа № 487/6512/17
Провадження № 2/487/2993/17
У Х В А Л А

Іменем України

14.12.2017 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання майна спільною власністю,

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання майна спільною власністю.

Статтею 119 ЦПК України передбачені вимоги до форми і змісту позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до переконання, що вона подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, в порушення вимог ст.. 119 ЦПК України, позивачем не зазначено ціну позову; не зазначені докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме щодо належності відповідачу права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати спільною власність сторін декілька обєктів нерухомого майна, які розташовані в різних адміністративно-територіальних одиницях без зазначення посилання на докази, які підтверджують їх належність відповідачу.

Згідно з п. ч. 2 закон України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплавляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, в порушення п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивач не вказав ціну позову виходячи з оціночної вартості кожного з обєктів нерухомого майна, а сплативши судових збір в сумі 1280 грн.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3 якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Вказані вище обставини перешкоджають суду визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті за подання відповідної позовної заяви, а також вирішити питання щодо підсудності цієї справи саме Заводському районному суду м. Миколаєва.

Крім того, в порушення ст.. 120 ЦПК України до позовної зави додано лише її копію для відповідача, але не додано копії всіх документів, що додаються до неї.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху, надавши строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 119 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали та розяснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Сухаревич