УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 січня 2017 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Токмацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Токмацьке управління Державної казначейської служби України Запорізької області, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Токмацької міської ради, яким просить стягнути з відповідача на його користь спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 1274,40 грн., та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позовній заяві містяться вимоги майнового та немайнового характеру, тобто в позовній заяві поєднано декілька вимог, а саме стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1274,40 грн., та моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Позивачем сплачено лише за одну вимогу.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно п. 12 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно п. 13. вказаної Постанови, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Правові засади справляння судового збору, перелік платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються на підставі Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведених норм позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів Токмацьке УДКСУ (м. Токмак, Токмацький район), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37942194, банк отримувача - ГУДКC України у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0014, код класифікації доходів бюджету - 22030001 «Судовий збір».

Крім того, в позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції, цього Кодексу та Закону «Про міжнародне приватне право», за винятком випадку застосування правил міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою, та яким передбачено інші правила, ніж установлені цим кодексом (ч. 2 ст. 2 ЦПК).

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яка, відповідно до змісту позовної заяви, складається з витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвокатів. Зазначені витрати, відповідно до ст.ст.79, 84 ЦПК України, є судовими витратами.

Позивач в заяві наполягає, що зазначені судові витрати були понесені ним при розгляді адміністративної справи №328/850/15-а за його позовом до виконавчого комітету Токмацької міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст.87, 90 КАС України, понесені позивачем витрати також належать до судових витрат.

Види судових витрат (до яких віднесено витрати на правову допомогу - ст. 84 ЦПК) визначені у ст. 79 ЦПК, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених цим кодексом (ст. ст. 88, 89 ЦПК). Крім цього, суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК).

У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК). Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 293 ЦПК.

Таким чином, види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження ухвал суду з цього питання в цивільному судочинстві регулюються та підпорядковані нормам ЦПК.

Відповідно, види, зміст судових витрат, порядок їх розподілу судом та оскарження судових рішень щодо судових витрат в адміністративному судочинстві регулюються та підпорядковані нормам КАС (зокрема, ч. 1 ст. 5, ст. ст. 87, 90, 94, 97, 98, 160, 161, 163, 168 цього Кодексу).

Згідно зі змістом зазначених положень ЦПК та КАС вирішення судом питання про судові витрати відбувається лише в порядку, визначеному відповідними нормами вказаних процесуальних законів.

Суд при ухваленні постанови від 30.03.2015 року в адміністративній справі №328/850/15-а повинен був вирішити питання про розподіл зазначених судових витрат, що визначено п.5 ч.1 ст.161 КАС України.

У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове судове рішення (п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України).

В цьому випадку, суд, що ухвалив постанову в справі №328/850/15-а, може за заявою позивача, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову, в зв'язку з тим, що ним не вирішене питання про судові витрати, що визначене п.3 ч.1 ст.168 КАС України.

Отже, втрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, понесені позивачем у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справ у порядку адміністративного судочинства, процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, не є матеріальною шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК і не можуть бути стягнуті за позовною вимогою про відшкодування шкоди, а тому в даному випадку вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають уточненню.

Подана до суду заява не відповідає вимогам щодо форми та змісту заяви, передбаченим положеннями ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява також повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач в позовній заяві зазначає, що незаконним притягненням його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП відповідачем йому завдана моральна шкода, яка полягає в перенесених ним душевних і моральних стражданнях, нервових стресах та як наслідок погіршення самопочуття. Але, на докази, які підтверджують зазначені обставини позивач не посилається.

До неналежно оформленої заяви застосовуються норми статті 121 ЦПК (залишення її без руху з відповідними наслідками).

Суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст.121, 210 ЦПК України, суддя,- -

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Токмацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Токмацьке управління Державної казначейської служби України Запорізької області, про стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: