Справа № 474/1232/14-ц.
Провадження № 4-с/474/1/2017.
У Х В А Л А

Іменем України

25.01.17 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області

В складі головуючого судді: Тихоненко М.І., при секретарі судового засідання: Степанову В.В., за участі представника скаржника ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1,представника Врадіївського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, боржника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Врадіївка скаргу Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» (скорочене найменування АТ «Ощадбанк») на незаконні дії і рішення державного виконавця та незаконну бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання усунути порушення.

В С Т А Н О В И В:

20.12.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із скаргою на незаконні дії і рішення державного виконавця та незаконну бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання усунути порушення.

В обґрунтування скарги зазначено, що 02.04.2015 року Врадіївським районним судом Миколаївської області винесено рішення у справі № 474/1232/14-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення звернення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1 від 16.01.2009 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 в розмірі 1 250 294,07 грн., та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання окремих пунктів кредитного договору № 1 від 16.01.2009 року, недійсними, яким позовну заяву до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, а в зустрічному позові Боржника до ПАТ «Державний ощадний банк» про визнання окремих пунктів кредитного договору недійсними відмовлено. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року, рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/1232/14-ц в частині визнання розміру заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат було змінено: позов ПАТ «Державний ощадний банк» до Боржника про звернення на предмет іпотеки задоволено частково та визнано, що розмір заборгованості Боржника за кредитним договором № 1 від 16.01.2009 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, в погашення якої здійснюється звернення на предмет іпотеки, становить 844 081,34 грн. Крім того, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 243,6 грн. судового збору. 03.11.2016 року Врадіївським районним судом на підставі зазначеного рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни» судового збору в розмірі 243,6 грн., який разом із заявою ПАТ «Державний ощадний банк» про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення від 03.11.2016 року за вих. № 239 від 10.11.2016 року було предявлено до виконання до Врадіївського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області. 10.11.2016 року державним виконавцем Павленко А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банкУкраїни» 243, 6 грн. судового збору. Проте, 06.12.2016 року в межах виконавчого провадження № 52856983, державним виконавцем Павленко А.В. було винесено повідомлення про повернення виконавчого провадження стягувану без прийняття до виконання, яке державним виконавчем 06.12.2016 року було направлено на адресу сторін та отримано стягувачем 13.12.2016 року за вх. № 7604. Як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваного повідомлення підставою для винесення зазначеного повідомлення є ч. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), оскільки пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання. При прийнятті рішення державним виконавцем Павленко А.В. при винесені нею 06.12.2016 року повідомлення про повернення виконавчого провадження стягувану без прийняття до виконання в межах виконавчого провадження № 52856983 були порушені вимоги чинного законодавства: ч. 1, ч. 2 ст. 12, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 5 ст. 26, пункту 5 розділу ХІІІ Прикінцевих те перехідних положень Закону № 1404-VIII. Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання не залежить від часу видачі такого документа, оскільки трирічний строк встановлено імперативною нормою Закону у редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII та не може бути змінено рішенням суду. З огляду на наведені норми Закону № 1404-УІІІ, на момент подачі стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду, строк предявлення до виконання виконавчого листа Апеляційного суду Миколаївської області від 03.11.2011 у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. не пропущено, так як зазначений виконавчий лист, в силу норм вищезазначеного Закону, дійсний для предявлення до виконання в строк до 28.05.2018 року. При даних обставинах державним виконавцем Павленко А.В., 06.12.2016 року безпідставно було винесено повідомлення про повернення виконавчого провадження стягувачу без прийняття до виконання, оскільки строки звернення виконавчого листа до виконання не були пропущені. В свою чергу начальник Врадіївського ВДВС ОСОБА_2 відповідно до своїх повноважень передбачених абз. 2 ч. З ст. 74 Закону 1404- VIII при здійсненні контролю за рішеннями, діям державного виконавця повинен був своєю постановою скасувати процесуальний документ державного виконавця - про повернення виконавчого провадження стягувачу без прийняття до виконання. Проте, начальником Врадіївською ВДВС ОСОБА_5 не було вжито жодних процесуальних чи фактичних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю правильністю і повнотою виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року у справі № 474/1232/14-ц в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» 243 грн. 60 коп. судового збору. Посилаючись на викладені обставини заявник просив визнатидії державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_3 щодо винесення 06.12.2016р. в межах виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання - незаконними. Визнати винесене 06.12.2016р. державним виконавцем Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. повідомлення про проведення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання - незаконним та скасувати його. Визнати бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 щодо невжиття процесуальних дій стосовно забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. - незаконною.Зобов'язати державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 усунути порушення шляхом прийняття до виконання виконавчого листа, виданого 03.11.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області на підставі рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015р. у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та відновлення за ним виконавчого провадження № 52856983.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги та просив суд їх задовольнити.

Представники Врадіївського ВДВС ГТУЮ ОСОБА_5, ОСОБА_3 заперечували проти задоволення вимог скарги просили прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа - боржник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вимог скарги та просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази долучені до скарги, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства винесено обов'язковість рішень суду.

Стаття 19 Конституції України встановлює, шо органи державної влади та органі місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межа: повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішенням Врадіївського районного суду від 02.04.2015 року, яке рішенням Миколаївського апеляційного суду від 28.05.2015 року було змінено та відповідно до рішення Миколаївського апеляційного суду від 28.05.2015 року було визначено, що розмір заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 1 від 16.01.2009 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4, в погашення якої здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області по вулиці Чкалова, 31, становить 844 081,34 грн. Цим же рішенням вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 243,6 грн. судового збору.

03.11.2016 року Врадіївським районним судом на підставі зазначеного рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору в розмірі 243,6 грн., який разом із заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» про відкриття виконавчого провадження було предявлено до виконання до Врадіївського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області, де потім 10.11.2016 року державним виконавцем Павленко А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 243, 6 грн. судового збору.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст. 5 Закону № 1404-VIII1 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як було встановлено судом, що 10.11.2016 року державним виконавцем Врадіївського ВДВС ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 474/1232/14-ц, виданого Врадіївським районним судом від 03.11.2016 року, відповідно до своїх службових повноважень державного виконавця була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України»243,6 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404- VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Натомісь державний виконавець Павленко А.В. невчинивши в повному обсязі виконавчих дій направлених на виконання судового рішення по виконавчому листу № 474/1232/14-ц, 06.12.2016 року, без будь - яких на то підстав винесла процесуальний документ - повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання, зазначивши в самому повідомленні причину повернення у звязку з пропущенням встановленого законом строку предявлення виконавчого документа до виконання на підставі ч. 1 ч. 4 Закону № 1404- VIII.

Рішення Миколаївського апеляційного суду від 28.05.2015 року набрало законної сили з моменту його проголошення. 03.11.2016 року Врадіївським районним судом на підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору в розмірі 243,6 грн. 10.11.2016 року державним виконавцем Павленко А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 243, 6 грн. судового збору.06.12.2016 року державним виконавцем Павленко А.В. по виконавчому провадженні № 52856983 було винесено процесуальний документ - повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання.

На момент ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом від 28.05.2015 року виконавче провадження здійснювалося по примусовому виконанні судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV який втратив свою чинність 05.10.2016 року після вступу в законну силу Закону № 1404- VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ч. 1,ч. 2 ст.12 Закону № 1404- VIII,виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

При цьому, відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404- VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а з дня набрання чинності Законом № 1404- VIII від 02.06.2016 року, встановлюється трирічний строк предявлення виконавчих документів до виконання.

Пункт 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закон № 1404- VIII встановлює, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З огляду на наведені норми Закону № 1404- VIII, на момент подачі стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду, строк предявлення до виконання виконавчого листа Апеляційного суду Миколаївської області від 03.11.2011 у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. не пропущено, так як зазначений виконавчий лист, в силу норм Закону № 1404- VIII, дійсний для предявлення до виконання в строк до 28.05.2018року. Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, процесуальний документ винесений державним виконавцем Павленко А.В., а саме повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 06.12.2016 року, є передчасним та суперечить вимогам чинного законодавства.

Щодо однієї з вимог скарги про визнання бездіяльності начальника Врадіївського ВДВС ОСОБА_5 неправомірною, то суд зазначає наступне.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII,начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Проте, згідно положення абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-УІІІ начальник відділу своє постановою має право скасувати рішення (постанови, інші процесуальні документи, або їх частини) або дії підпорядкованого йому державного виконавця лише у разі, якщо вони суперечать вимогам закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5, надалі - Інструкція) начальник відділу державної виконавчої служби має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 розділу XII Інструкції посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 розділу XII Інструкції посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п'ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувана та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу. - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 7 розділу XII Інструкції, про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Натомість незважаючи на те, що винесений державним виконавцем Павленко А.В. процесуальний документ, а саме повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 06.12.2016 року, є передчасним та таким, що суперечить вимогам закону. Однак, начальником Врадіївського ВДВС ОСОБА_5 незважаючи на неодноразові звернення ПАТ «Державний ощадний банк України» на адресуВДВС про необхідність виконання рішення суду по виконавчому провадженні № 52856983, ним як начальником не було вжито ніяких дій щодо здійснення перевірки відносно законності винесеного державним виконавцем Павленко А.В. процесуального документу - повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 06.12.2016 року та вразі встановлення невідповідності даного документу вимогам закону для прийняття рішення щодо його скасування. Таким чином, начальником Врадіївського ВДВС ОСОБА_5 відповідно до своїх повноважень та обовязків не був здійснений належний контроль за діями підлеглого йому державного виконавця під час здійснення дій по виконавчому провадженні № 52856983, що в даному випадку свідчить про бездіяльність начальника Врадіївського ВДВС.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, державним виконавцем Павленко А.В.під час здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом № 474/1232/14-ц,виданого Врадіївським районним судом по рішенні по цивільній справі № 474/1232/14-цза позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, нею безпідставно, в супереч вимогам закону було винесено процесуальний документ - повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 06.12.2016 року. При цьому, начальником Врадіївського ВДВС ОСОБА_5 в свою чергу відповідно до своїх повноважень і обовязків не був здійснений своєчасний, належний контроль під час здійснення державним виконавцем Павленко А.В. виконавчих дій по виконавчому провадженні № 52856983 в результаті чого такого сумісного діяння (дій, бездіяльності) державного виконавця та його начальника не було виконано судове рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи зазначене, при даних обставинах дії державного виконавця Павленко А.В. з приводу винесення нею процесуального документу - повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання, а також бездіяльність начальника Врадіївського ВДВС ОСОБА_5, що стосується відсутності здійснення контролю за діями державного виконавця під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженні, слід визнати неправомірними, а сам процесуальний документ- повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконаннявід 06.12.2016 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 384 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати дії державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_3 щодо винесення 06.12.2016 року в межах виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, в частині бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 щодо відсутності здійснення та забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. - неправомірними.

Скасувати повідомлення державного виконавця Павленко А.В. про проведення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 06.12.2016 року, як незаконне та зобовязати Врадіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області усунути порушення шляхом прийняття до виконання виконавчого листа, виданого 03.11.2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області на підставі рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2015 року у справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ Ощадбанк судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та відновлення за ним виконавчого провадження № 52856983.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд у строк та порядок, передбачений ст. ст. 294- 296 ЦПК України.

Суддя: