Справа №585/3677/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Глущенко Є. Д.
Номер провадження 22-ц/788/137/17 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з даним позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль » ( далі - ПАТ ) безпідставно набуті кошти, у перерахунку за офіційним курсом НБУ в розмірі 184 520 грн. 18 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове про задоволення позову ОСОБА_3

При цьому вказує, що кошти сплачені ОСОБА_3 в період з травня 2011 року по жовтень 2014 року в рахунок погашення кредитної заборгованості померлої ОСОБА_6 перед ПАТ підлягають поверненню, як безпідставно набуті останнім, оскільки договір іпотеки та договір поруки визнанні недійсними. Зазначає, що факт сплати позивачем кредитної заборгованості підтверджується наданими квитанціями, в яких мається виправлення на платника ОСОБА_3, підтверджено підписом касира, скріпленого печаткою.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав доводи своєї скарги. Заперечення представника ПАТ проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено внесення ним коштів в спірний період за кредитним договором, укладеним між ПАТ та ОСОБА_6 на виконання зобов'язань за договором іпотеки та поруки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, 22 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством « Райффайзен Банк Аваль », правонаступником якого є ПАТ, та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №014/9870/82/71592, згідно умов якого остання отримала 12 000 доларів США, строком до 22 березня 2017 року, зі сплатою 13,5 відсотків річних ( а.с. 10-12 ).

Відповідно до п. 8.4 даного договору, зобов'язання по кредитному договору можуть бути виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою, у т.ч. спадкоємцями позичальника.

22 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством « Райффайзен Банк Аваль », правонаступником якого є ПАТ, та ОСОБА_6, ОСОБА_3, укладено договір іпотеки, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 13-15 ).

Крім того, кредитна заборгованість за вказаним договором була забезпечена також порукою з боку ОСОБА_3, відповідно до договору від 22 березня 2007 року ( а.с. 16-17 ).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2011 року, яке набрало законної сили 30 червня 2011 року, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, зареєстрований 03 вересня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому м. Ромни, актовий запис №370 ( а.с. 66 ).

04 січня 2012 року ОСОБА_6 подала до Сумської обласної дирекції ПАТ заяву, в якій повідомила про неможливість здійснювати плату заборгованості за кредитним договором через втрату роботи ( а.с. 18 ).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 21 жовтня 2015 року, визнано недійсним договір іпотеки від 22 березня 2007 року.

Рішенням того ж суду від 19 липня 2016 року, яке набрало законної сили 05 серпня 2016 року, визнано недійсним договір поруки від 22 березня 2016 року, укладений між ПАТ та ОСОБА_3

В період з травня 2011 рок по жовтень 2014 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором було внесено 6 928,28 доларів США.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Твердження апеляційної скарги щодо набуття ПАТ коштів, які були сплачені в період з травня 2011 року по жовтень 2014 року, в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_6, є безпідставно набутими не ґрунтуються на доказах.

Зокрема, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 10, ст.ст. 57-58 та 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте ОСОБА_3, в порушення вказаних приписів, доказів на підтвердження сплати ним кредитної заборгованості його колишньої дружини ОСОБА_6 перед ПАТ в спірний період та саме на виконання укладених з ним договору іпотеки та поруки від 22 березня 2007 року, які визнані судом недійсним, надано не було.

Колегія судді погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що надані ОСОБА_3 на підтвердження позовних вимог квитанції не є належними та допустимими доказами, та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, виходячи з наступного.

Порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті встановлено Інструкцією про ведення касових операцій банками в України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року N 174 ( далі - Інструкція ) та Порядком оформлення касових операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 ( далі - Порядок ).

Відповідно до приписів розділом IV Інструкції, до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Правильність заповнення банком (філією, відділенням) реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм підписом.

Банку (філії, відділенню) забороняється під час здійснення касових операцій виправляти в касових документах такі реквізити: номери рахунків (за винятком зміни номера рахунку на грошових чеках у зв'язку з реорганізацією банку), найменування клієнта, суми, призначення платежу, прізвища, імені, по батькові отримувача (платника).

В наданих позивачем копіях квитанціях ПАТ « Райффайзен Банк Аваль » Сумська обласна дирекція вказані наступні реквізити: платник ОСОБА_6 ( виправлено ручкою на ОСОБА_3 ), код платника НОМЕР_1, призначення платежу погашення заборгованості за кредитним договором №014/9870/82/71592 від 22 березня 2007 року ( а.с. 19-61 ).

Однак, ані Інструкцією, ані Порядком не передбачено внесення виправлень до платіжних документів, в тому числі і до запису про платника. Більш того, правильність заповнення банком реквізитів заповнення касових документів перевіряється самим платником.

Окрім того, реєстраційний номер облікової картки платника податків у квитанціях зазначений саме ОСОБА_6, а не позивача, що підтверджується кредитним договором.

Слід зазначити також, що кошти в сумі 6 928, 28 доларів США, які просить стягнути ОСОБА_3 на свою користь, були внесені в рахунок погашення кредитної заборгованості ще за життя позичальника - ОСОБА_6, що також спростовує доводи позивача про сплату ним цих коштів на виконання договорів іпотеки та поруки від 22 березня 2007 року.

Окрім того, з листом про неможливість погашати кредитну заборгованість ОСОБА_6 звернулась до ПАТ 04 січня 2012 року, а позивач стверджує, що він сплачував заборгованість ще з травня 2011 року. Доказів на підтвердження звернення ПАТ чи ОСОБА_6 до позивача з вимогою погашати заборгованості за вказаним кредитним договором, на виконання договору іпотеки або поруки, які визнані недійсними, суду надано не було.

Вимоги про визнання недійсними договорів іпотеки та поруки за життя позичальника ОСОБА_6 також ніхто не пред'являв.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено внесенням ним коштів у спірний період за недійними договорами іпотеки та поруки, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

З огляду на вищевикладене, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, упередженості судді при розгляді даної справи, які б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -