РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"15" березня 2017 р. 145/1957/16-ц

2/145/141/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 05 березня 1987 року він уклав шлюб з відповідачкою в даній справі. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області. Актовий запис № 23.

Неповнолітніх дітей, народжених в даному шлюбі, немає. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідачка відмовляється, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Спільне майно вони поділять добровільно.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачкою на протязі останніх 15 (п'ятнадцяти) років не підтримують шлюбних відносин. За цей проміжок часу вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому, на його думку, немає ніякого сенсу в продовжені та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання їхніх відносин стало те, що відповідачка не бажала жити з ним однією сім'єю і він був вимушений піти жити окремо. В даний час між нами склались неприязні відносини , примирення уже неможливе. Він вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає його інтересам.

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить їх розлучити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання тричі (20.01.2017 р., 10.02.2017 р. та 15.03.2017 р.) в судове засідання не з'явилася, хоч про слухання справи повідомлена в установленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у її відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

05 березня 1987 року між сторонами виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 23.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 212, 213, 214, 215, 224-233, ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 05 березня 1987 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 23, розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Н.О. Кіосак