МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр.№2/521/1308/17
19 січня 2017 року м. Одеса Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Тищенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
У вересні 2016року ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8, посилаючись на те, що у липні 1974 її родині був виданий ордер на право заняття разом з сімєю квартири АДРЕСА_1. Зазначала, що в спірній квартирі вона є основним квартиронаймачем та проживає з малолітніми доньками, та батьком - ОСОБА_8, також в квартирізареєстровані, проте не проживають відповідачі.Стверджувала, що відповідачі з серпня 2001 року в квартирі не проживають, оскільки забрали свої особисті речі та добровільно виїхали з квартири. З цього часу вона з відповідачами ніяких відносин не підтримує, місце їх проживання та місце роботи не відомо. При цьому останні добровільно не знялись з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим позивачка змушена сплачувати за них комунальні послуги.
У звязку із тим, що відповідачі у квартирі не проживають понад 15 років, позивачка просила суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування квартирою №12 по вул. Мельницька, 12, в м. Одесі.
Протокольною ухвалою суду від 22 листопада 2016року до участі у зазначеній цивільній справі і якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (а.с.31).
У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання, про що надала відповідну заяву (а.с.82).
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.23,24,27,68,69,70,71,72,73).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради усудове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.74).
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивачки вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Житловим кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Судом встановлено, що у липні 1974 її родині був виданий ордер на право заняття разом з сімєю квартири АДРЕСА_3 (а.с.5).
Після отримання квартири родина заселилася та зареєструвалася в квартирі АДРЕСА_3.
Судом встановлено, що на даний час позивачка проживає в квартирі з малолітніми доньками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та батьком - ОСОБА_8, що підтверджується довідкою (а.с.33).
З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплачує комунальні послуги за зазначеною адресою, на її імя відкриті особові рахунки (а.с.36-60).
Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію від 01 вересня 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка, її неповнолітні доньки ОСОБА_3,ОСОБА_4, батько ОСОБА_8, рідна сестра ОСОБА_6, та племінники ОСОБА_5 та ОСОБА_7(а.с.33).
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, не приватизована, знаходиться в будинку, який належить Одеській міській раді (а.с.33).
З пояснень позивачки вбачається, що на час її звернення до суду, відповідачі протягом пятнадцяти років у спірній квартирі не проживали і не проживають, фактично з серпня 2001 року житловою площею не користуються і нею не цікавляться, що також підтверджується актом про не проживання (а.с.6).
Факт не проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_3, з серпня 2001року по теперішній час, підтверджується поясненнями свідків: ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які в судовому засіданні пояснили, що відповідачі з серпня 2001 року в квартирі не проживають, оскільки забрали свої речі та залишили квартиру, більше вони їх не бачили (а.с. 75-78).
Згідно довідки Комунальної установи «ОСОБА_1 поліклініка №1» від 26.12.2016р., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за медичною допомогою у період з 2015-2016роки не зверталися (а.с.80).
У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачі відсутні в квартирі понад шість місяців без поважних причин.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання.
На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
Відповідачами до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядились на власний розсуд.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 551,20грн., які сплачені позивачкою при зверненні до суду у повному обсязі (а.с.1).
На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М. Сегеда