Справа № 362/5729/16-ц
Провадження № 4-с/362/9/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

при секретарі - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 та визнання дій старшого державного виконавця неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

16.11.2016 р. до суду надійшла вказана скарга, у якій заявник просить суд визнати рішення державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу - неправомірними, скасувати постанову від 29.06.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа 32-2917/2011 від 28.12.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість в сумі 5947,63 грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 знаходився виконавчий лист по стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість в сумі 5947,63 грн., для виконання якого було відкрито виконавче провадження № 51460431. В порушення вимог закону, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не у повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, та 29.06.2016 р. прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Заявником наголошено у своїй скарзі, що оскаржувану постанову від 29.06.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «ВАБ» отримано лише 02.11.2016 р.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, до суду направлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника стягувача.

Боржник в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області у судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без уасті представника ДВС.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їхній сукупності, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено частиною 1 статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом достовірно встановлено, що на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області №2-2917/2010 від 16.12.2010 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнский ОСОБА_3» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 3830,99 грн. заборгованості за кредитом, 1265,16 грн. заборгованості по відсоткам, 673,78 грн. заборгованості по платі за пропуск платежів, 57,70 грн. державного мита. 120 грн. витрат на інформаційно-техніне забезпечення розгляду справи а всього 5947, 63 грн. (а.с.3).

Як вбачається з матеріалів витребуваної судом копії виконавчого провадження, постановою державного виконавця Бойко Т.О. від 17.06.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП №51460431 з виконання виконавчого листа №2-2917 виданого 28.12.2010 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу 5947,63 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 від 29.06.2016 р. виконавчий документ виконавчий лист №2-2917, виданий 28.12.2010 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області, повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.5).

Разом з тим, заявник зазначив у скарзі, що державним виконавцем не вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду та не було вчинено необхідні дії із наданих державному виконавцю законом повноважень.

Вирішуючи скаргу, суд має перевірити повноту, об'єктивність та вичерпність, вчинених державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення, виконавчих дій та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що всі можливі виконавчі дії, на які уповноважений державний виконавець та які належать до його компетенції, проведено.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений обов'язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цьогоЗакону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається зі змісту постанови від 29.06.2016 р., державний виконавець зазначив, що майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника, не виявлено.

Відповідно до частини 2 пункту 3.12. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як встановлено пунктом 11.1. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 52 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином суд вважає, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснено не всі можливі дії направлені на виконання вищезазначеного виконавчого листа

Зокрема, державним виконавцем не надано суду доказів, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена Боржнику та ним отримана; направлення викликів Боржнику, не було надано доказів, що державним виконавцем зроблені запити щодо місця реєстрації боржника; не накладено арешт на майно, тощо

В порушення положень ч.8 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець лише один раз перевірила наявність рахунків боржника та щодо виявлення нерухомого майна.

Отже, враховуючи, що судом встановлено, що державний виконавець в повному обсязі не здійснив виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, тому його дії є неправомірними, постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві є передчасною, а тому суд приходить до висновку про задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови .

Що стосується вимоги щодо зобовязання державного виконавця поновити виконавче провадження, слід зазначити наступне.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016 р.) передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов'язання державного виконавця поновити виконавче провадження, оскільки це є обов'язок державного виконавця, передбачений Законом, а у випадку неналежного виконання обов'язків дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в тому числі і до суду.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що державним виконавцем не вжиті всі передбачені законом заходи для належного виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, дії державного виконавця мають бути визнані неправомірними, а оскаржувана постанова скасованою.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати рішення державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 щодо винесення 29.06.2016 р. постанови про повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 у ВП № 51460431 від 29.06.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М.Кравченко