У Х В А Л А

Справа№ 133/2707/16-ц

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

23.01.2017 року

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Воронюк В.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 за позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 звернувся в суд в інтерсах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя, а саме визнати за кожним із подружжя по ? ідеальній частці на житловий будинок загальною площею 222,0 кв. м в с.Козятині по провул .Абрикосовому 27 ( колишня вул.. Карла Маркса 162, ) Козятинського району Вінницької області, а також дві земельні ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на території Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

Відповідно до ст.. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 п.8 ст.. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову встановлену судом при вирішенні справи.

Позивачем при зверненні з даним позовом до суду не зазначено та не надано доказів про грошову оцінку земель, про кадастрові номери земельних ділянок. а також не зазначено та не надано доказів про вартість житлового будинку на момент звернення до суду .Як вбачається із наданих представником позивача документів, що грошова оцінка нерухомого майна , зокрема житлового будинку з господарськими будівлями , а також земельних ділянок , які визначили сторони за згодою, є очевидно заниженою, ніж його дійсна вартість з урахуванням існуючих ринкових цін, яка є набагато більшою. Посилання представника позивача на п.22 Постанови Пленуму Верховного суду № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя « про визнання ціни позову за згодою подружжя є некоректним в даному випадку, оскільки зазначене розяснення застосовується в тому випадку, коли взагалі неможливо визначити вартість майна.

З огляду на викладене невірне визначення ціни позову призвело до недоплати судового збору.

Оскільки сторони свідомо занизили ціну позову, тому суд вважає відповідно до ст.80 ч.2 ЦПК України, позивачу необхідно встановити розмір судового збору при подачі позовної заяви у розмірі трьох прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, що становить 4800 грн.

Несплата судового збору є недоліком позовної заяви, а тому до неї необхідно застосувати вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК, щодо залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя залишити без руху та надати для усунення недоліків строк - 5 днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис ) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

23.01.2017