Провадження №2/200/1700/16
У Х В А Л А

«28» липня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної академії управління персоналом, Міністерства освіти та науки України, третя особа Комітет Верховної ради України з питань науки та освіти про стягнення не донарахованої та невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

У судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про призначення комплексної судово-педагогічно-бухгалтерської експертизи на вирішення якої поставити наступні питання:

1.чи є достатньо підстав для визнання встановленим фактом ту обставину, що завідувач кафедри права, яка забезпечує викладання усіх правових дисциплін за спеціальністю «Правознавство» у відповідача є посадовою особою, що фактично виконує обов'язки декана в межах відповідного трудового договору з відповідними правовими наслідками, якщо ні то чому ?

2.яким є нормативне навантаження викладання правових дисциплін (включаючи підготовку навчально-методичних матеріалів, проведення лекцій та практичних занять) на доцента та завідувача кафедри, декана (2,3,4, більше)?

3.чи є перевищенням нормативного навантаження (відтак складним та напруженим) викладання правових дисциплін одним доцентом, зав.кафедри, деканом в кількості 3,4,5,6,7 чи 8 ?

4.в якому обсязі може бути застосовано Постанову КМ України №1298 від 30.08.2002 р. при визначенні оплати праці доцента, зав.кафедри, декана, що викладає 3,4,5,6,7 чи 8 навчальних правових дисциплін (20,30,40% чи більше) за складність та напруження?

5.в якому обсязі може бути застосовано Постанову КМ України №1298 від 30.08.2002 р. при визначенні оплати праці доцента, що викладає 3,4,5,6,7 чи 8 навчальних правових дисциплін із застосуванням англійської, німецької, чеської та польської мов (зокрема, перекладаючи рішення ЄСПЛ з відповідних мов для використання на практичних заняттях ) ?

6.чи здійснював відповідач нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати згідно чинного законодавства України в період його трудового договору з ним, якщо ні, то яких саме порушень при цьому припустився відповідач, та якою є сума його заборгованості перед ОСОБА_1 по заробітній платі в межах трудового договору та станом на 31.12.2015 року?

У судовому засіданні позивач підтримав своє клопотання та просив призначити комплексну судово-педагогічно-бухгалтерську експертизу та надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні. При цьому зазначив, що питання які він поставив експерту є вичерпними та уточнень або конкретизації не потребують. До того ж вважає визначені ним питання зрозумілими, як для суду так і для експерта та безпосередньо стосуються предмету позову.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає дане клопотання не обґрунтованим, не стосується підстав та предмету позову та потребують обґрунтування відповідно до вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України, крім того, безпідставне призначення експертизи, викликає тяганину у розгляді справи.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5 ), та враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року N 15), з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб'єктивних прав.

Враховуючи положення ст.. 10 ЦПК України суд має забезпечити рівну можливість кожному учаснику процесу, оголосити та документально закріпити свою правову позицію, навести на її підкріплення та обґрунтування відповідні докази. Така рівна можливість забезпечується рядом процесуальних дій.

Відповідно до положень ст..ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Суд розглядає справи в межах поданих вимог і на підставі доказів, поданих учасниками процесу, тобто суд позбавлений права за власною ініціативою і без клопотання сторони витребувати докази, змінювати підставу або предмет позову, спосіб захисту порушеного права, виходити за межі фактичної і юридичної сторони справи.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, яка закріплює важливий процесуальний обовязок, який є одночасно одним з основних процесуальних прав повязано із змагальністю цивільного судочинства. Це саме процесуальне правило продубльовано в ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 визначено основні види (підвиди) експертизи.

Згідно ст.. 149 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» зазначено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Експертиза повинна бути обов'язково призначена у випадках, передбачених статтею 145 ЦПК.

Пунктами 1,2 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звертається увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Судам вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з'ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що зазначене клопотання не стосується предмету спору, не має доказового значення, зясування певних обставин не потребує спеціальних знань і не потребує зясування обставин в такий спосіб, які матимуть значення для правильного вирішення спору, до того ж позивачем в клопотанні перед експертом порушуються правові питання вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Разом з тим, судова експертиза повинна призначатись лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування, тому суд вважає заявлене клопотання безпідставним.

Способами виконання обовязку довести обставини, на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень можуть бути: безпосередньо подання доказів учасниками судового процесу до суду, витребування доказів судом за клопотанням учасників процесу та забезпечення доказів. Суд залежно від предмету позову може застосувати і інші способи.

Зазначені процесуальні дії мають проводитися з дотриманням всіх процесуальних правил передбачених відповідними положеннями ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 143, 144, 149, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення комплексної судово-педагогічно-бухгалтерської експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.В. Женеску