Справа № 675/2259/17
Провадження № 2/675/794/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В.,за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., сторін та інших осіб, які беруть участь в справі:

представник позивача: не з'явився,

відповідачі 1,2,3: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_2 сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_2 сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов позивачем обґрунтований наступними обставинами.

Так позивач вказує, що 17 січня 2017 року помер його рідний брат ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок, що знаходиться с. М. Радогощ, вул. І. Франка буд. 18, Ізяславського району, Хмельницької області та право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП "Перемога " с. Мякоти Ізяславського району, Хмельницької області, яке належало померлій 27 вересня 2006 року ОСОБА_4.

Позивач стверджує, що 15 березня 2002 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_3, який після її смерті вступив в управління спадковим майном, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори.

Зазначає і те, що 29 серпня 2016 року ОСОБА_3 отримав в Ізяславській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак не встиг оформити та отримати сертифікат про право власності на земельну ділянку, так як 17 січня 2017 року помер.

На думку позивача, він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 та позбавлений можливості в інший спосіб ніж як в судовому порядку визнати своє право на земельну частку (пай ) в порядку спадкування після смерті свого брата.

Учасники та сторони по справі у судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку.

Від представника позивача та відповідача - Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області надійшли письмові клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2006 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія I БВ № 272065.

11.11.1996 року ОСОБА_4 було видано сертифікат серія ХМ 0278478 відповідно, на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в землях КСП « Перемога» на території ОСОБА_2 сільської ради Ізяславського району.

Згідно довідки №402 від 29.02.2016 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 12 по ОСОБА_2 сільській раді за 2006 - 20010 роки, ОСОБА_4, яка померла 27.09.2006 року була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та до складу її сім'ї входив син - ОСОБА_3.

Як з'ясовано ОСОБА_4 своїм заповітом, посвідченим 15.03.2004 року ОСОБА_2 сільською радою, зареєстрованим в реєстрі №57 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що матиме за законом право сину - ОСОБА_3.

Відповідно до запису про народження ОСОБА_1 № 11 від 10.09.1947 року та до свідоцтва про народженн ОСОБА_3, серії ЯЮ № 923931, ОСОБА_4 являлася для них рідною матір'ю.

Фактично в управлінням спадковим майном своєї матері вступив ОСОБА_3, в тому числі отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває КСП «Перемога» на території ОСОБА_2 сільської ради Ізяславського району в розмірі 1, 86 в умовних кадастрових гектарах.

Вказана обставина стверджена довідкою відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області від 13.07.2016 року №01-25/585.

Разом з тим, згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 1-БВ №293587 від 18.01.2017 року було зроблено актовий запис за № 3 про смерть 17.01.2017 року ОСОБА_3.

Згідно довідки №110 від 23.01.2017 та встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 13 по ОСОБА_2 сільській раді ОСОБА_3, який помер 17.01.2017 року був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Склад сім'ї на день смерті складався з однієї особи.

Після смерті ОСОБА_3 на підстави заяви спадкоємця другої черги за законом рідного брата ОСОБА_1 про прийняття спадщини зареєстровано спадкову справу №63/2017 р., інших заяв не надходило.

Ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог суд врахував також наступне.

Відповідно до ст. ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

На підставі викладеного, з врахуванням того, що позивач як спадкоємець позбавлений можливості оформити право на земельну частку (пай), суд знаходить, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 244-246 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 17.01.2017 року, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП "Перемога" с. М'якоти Ізяславського району Хмельницької області у розмірі 2,02 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_4, яка померла 27.09.2006 року, спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22.12.2017 року.

Суддя О.В. Король