Справа № 178/198/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.

секретаря: Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Криничанська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який за життя склав заповіт, яким заповів позивачу все своє майно, де б воно не знаходилося б і з чого б воно не складалося. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 8,972 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. 11 січня 2017 позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, але нотаріусом йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому він просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказану земельну ділянку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.

Представник третьої особи - Криничанська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить розглянути справу без участі представника.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач є спадкоємцем, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Покровської сільської ради, актовий запис № 18, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 8,972 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 17 квітня 2001 року на підставі рішення Покровської сільської ради №3 від 01 березня 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_4. Вищезгадану земельну ділянку ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1, про що свідчить заповіт від 12 грудня 2012 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №167. Але у встановленому законом порядку позивач не може успадкувати вказане майно із-за відсутності правовстановлюючих документів. Згідно заяви №1242 від 24 листопада 2015 року, засвідченої державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори у спадкодавця є інша спадкоємка за заповітом.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статтею 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У відповідності до ст.ст.1235, 1261 ЦК України суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 8,972 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 17 квітня 2001 року на підставі рішення Покровської сільської ради №3 від 01 березня 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_4, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення або з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Берелет

р