Справа № 500/6366/16-ц
Провадження № 2/500/1281/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Борчану О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору від 2 листопада 2000 року купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлової будівлі, загальною площею 1185,1 кв.м, що розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Камянка, вулиця Центральна, 153, та нежитлових будівель, загальною площею 1791,4 кв. м, розташованих за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Камянка, вулиця Центральна, 153-а, мотивуючи тим, що 2 листопада 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений вищезазначений договір, позивач передав відповідачу оговорену суму грошових коштів, відповідач передав позивачу у фактичне володіння вищезазначені обєкти нерухомості, але відповідач тривалий строк ухиляється від нотаріального оформлення договору, тому позивач просить визнати договір дійсним та визнати за ним право власності на обєкти нерухомості. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання надав заяву, у якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов не обґрунтованими і такими, що не може бути задоволеними.

Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З матеріалів справи вбачається, що 2 листопада 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлової будівлі, загальною площею 1185,1 кв.м, що розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Камянка, вулиця Центральна, 153, та нежитлових будівель, загальною площею 1791,4 кв. м, розташованих за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Камянка, вулиця Центральна, 153-а. Згідно розписки від 2 листопада 2016 року та актів №№ 1 та 2 від 2 листопада 2016 року позивач передав відповідачу оговорену суму грошових коштів, відповідач передав позивачу у фактичне володіння вищезазначені обєкти нерухомості. Згідно п.12 договору купівлі-продажу сторони зобовязалися протягом пяти днів після укладання договору звернутися до нотаріальної контори для посвідчення договору. Згідно довідки нотаріуса ОСОБА_3 4 та 11 листопада 2016 року не зявився до нотаріусу для посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З урахуванням перелічених норм, судом враховується, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, але з матеріалів справи витікає, що сторони по справі неодноразово зустрічалися, відповідач позов визнав, тобто фактично спору між сторонами немає, але обидві сторони з метою уникнення нотаріального посвідчення договору до нотаріусу не звернулися, а позивач подав до суду позов. Цей факт підтверджується зокрема посиланням позивача на особисті зустрічі з відповідачем (а.с.36). Тому не зрозумило, чому під час зустрічі сторони не звернулися до нотаріусу. А тому не бажання сторін звертатися до нотаріусу для посвідчення договору не може бути підставою для визнання договору дійсним.

Таким чином суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не базується на законних підставах та суперечить закону, а за таких обставин суд не приймає визнання позову відповідачем та у задоволенні позовних вимог відмовляє.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.220,334,638,640,655,657 ЦК України, ст.ст.10,11,57-60,88,174,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4