Справа № 346/6281/16-ц
Провадження № 22-ц/779/188/2017
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Матківського Р.Й.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання формулювання причин звільнення зі служби незаконним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання формулювання причин звільнення зі служби незаконним.

Не погоджуючись із даною ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що дана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги стосуються трудових правовідносин, які регулюються Кодексом законів про працю України та Цивільним процесуальним кодексом України. Крім того, зазначає ОСОБА_3, судом не було витребувано у відповідача усі необхідні докази, які були вказані у прохальній частині її позовної заяви. Посилаючись на незаконність ухвалу суду, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В судове засідання ОСОБА_2, його представник та представник Головного управління Національної поліції України у м. Києві не з'явилися з невідомих причин, хоч судові повідомлення були вручені завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності сторін.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дана справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 пов'язані із проходженням ним публічної служби. З цим висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вказана норма закону узгоджується також і з п. 30 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», згідно якого за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Як передбачено п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що він після закінчення навчання був направлений в органи Головного управління Міністерства внутрішніх справ України для проходження служби.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» встановлено, що працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Таким чином враховуючи викладене, а також те, що спір між сторонами виник з приводу проходження публічної служби, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування ухвали суду про відмову у відкритті провадження немає.

Керуючись ст. ст. 307; 312; 313-315; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

Р.Й. Матківський