Справа № 355/1202/15-ц Головуючий у І інстанції
Провадження № 2-др/780/13/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 17.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні заяви ОСОБА_2 від 05 грудня 2016 року, від 12 грудня 2016 року, від 03 січня 2017 року про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Баришівське районне управління юстиції в Київській області, про визнання права власності на садовий будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила визнати за нею право власності на садовий будинок № 178, що знаходиться в СТ «Експрес» с. Власівка, Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області в порядку спадкування за законом; визнати недійсним свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, видане на імя ОСОБА_3 та скасувати його реєстрацію; виселити ОСОБА_3 із садового будинку №178 та земельної ділянки площею 0,060 га, що розташовані за вищезазначеною адресою та зобовязати відповідача видати ключі від вхідних дверей.

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом та просив визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю І-КВ №010238, виданого на імя ОСОБА_4.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09 січня 2007 року, видане Сезенківською сільською радою Баришівського району Київської області, ОСОБА_3 на садовий будинок № 178 з господарськими будівлями та спорудами, розташований у садовому товаристві «Експрес» у селі Власівка Баришівського району Київської області. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

05 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою та просила ухвалити додаткове рішення, яким розяснити суть рішення в абзаці № 6 резолютивної частини щодо всіх реквізитів державного акту на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_4, по аналогії до абзацу № 4 по визнанню недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 січня 2007 року, видане Сезенківською сільською радою ОСОБА_3 на садовий будинок № 178 з господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування заяви позивач зазначила, що суд не зазначив усіх реквізитів державного акту у судовому рішенні. ОСОБА_3 може спекулювати невідомістю державного акту, а після видачі виконавчих листів для ДВС може бути перешкода у виконанні рішення. Таким недоліком також може спекулювати голова СТ «Експрес».

12 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою та просила ухвалити додаткове рішення, яким визнати за нею право власності за п. 5 ст. 376 ЦК України та ст. 1296 ЦК України на нерухоме майно, а саме садовий будинок № 178 у СТ «Експерс» у с. Власівка на території Сезенківської сільської ради, а у разі відмови розяснити причину, навести мотиви та обґрунтування, оскільки в рішенні суду про це не зазначено жодного слова. Заява обґрунтована тим, що у суду були всі підстави застосувати як п. 5 ст. 376 ЦК України, так і ст. 1296 ЦК України.

03 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою та просила ухвалити додаткове рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 віддати ОСОБА_2 всі три ключі, самовільно замінені ОСОБА_3 від вхідних дверей огорожі, гаражу, садового будинку № 178 у СТ «Експерс» у с. Власівка на території Сезенківської сільської ради, - не доводячи скарги до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до ст. 55 Конституції України та до Європейського суду з прав людини; у разі відмови розяснити у рішенні суду причину, мотиви, обґрунтування та видати заявнику копію цього документа. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 не має права користуватися ключами, оскільки є сторонньою особою до спадкового майна.

Колегія суддів приходить до висновку, що заяви ОСОБА_2 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту рішення Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 року вбачається, що судом вирішено всі заявлені сторонами позовні вимоги, а, отже підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Доводи ОСОБА_2 щодо можливості спекулювання ОСОБА_3 та голови СТ «Експрес» відсутністю у резолютивній частині реквізитів державного акту та можливості перешкод при виконанні рішення суду є лише припущеннями, і не можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення, за умови, що всі позовні вимоги позивача вирішені.

У заяві від 12 грудня 2016 року ОСОБА_2 зазначає, що у суду були всі підстави застосувати як п. 5 ст. 376 ЦК України, так і ст. 1296 ЦК України.

У заяві від 03 січня 2017 року просить ухвалити додаткове рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 віддати ОСОБА_2 всі три ключі, самовільно замінені ОСОБА_3 від вхідних дверей огорожі, гаражу, садового будинку № 178 у СТ «Експерс» у с. Власівка на території Сезенківської сільської ради.

В той же час зі змісту рішення Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 року вбачається, що судом вирішено позовну вимогу про визнання права власності на садовий будинок за вищезазначеною адресою та дано оцінку доводам позовної заяви в цій частині. Також зазначеним рішенням ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні решти позовних вимог, що по своїй суті означає, що позивачу відмовлено в задоволені усіх позовних вимог крім тих, які були задоволені.

За таких обставин, підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 221 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяв ОСОБА_2 від 05 грудня 2016 року, від 12 грудня 2016 року, від 03 січня 2017 року про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_5