Справа № 310/5971/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Мирошниченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації, Бердянська районна державна адміністрація про усунення перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації, Бердянська районна державна адміністрація про усунення перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею в якому зазначив, що він та відповідач уклали шлюб 17 липня 2010 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 15 вересня 2015 року шлюб розірвано. З ОСОБА_2 вони домовились, що дитина буде проживати з нею, а він у добровільному порядку сплачуватиме аліменти, буде спілкуватися з дочкою і прийматиме участь у її вихованні. Відповідач з дитиною переїхали до с. Новопетрівки Бердянського району Запорізької області. Він регулярно сплачував і сплачує аліменти на дитину у розмірі 1000 грн. щомісяця: спочатку поштовими переказами, або особисто відповідачу, а з 01.06.2016 року аліменти утримуються з його заробітної плати і перераховуються відповідачу на підставі його заяви. Раніше він регулярно спілкувався з донькою, майже щодня розмовляв з нею по телефону та по скапу. Крім того, кожного року влітку та восени забирав дитину до себе. По декілька тижнів дочка жила з ним у м. Харкові, він піклувався про неї, утримував матеріально, водив до лікаря, купляв їй все необхідне. У 2015 році на прохання відповідача надав дозвіл на поїздку з дитиною до Російської Федерації на півроку. Вважає, що домовленість щодо матеріального утримання і виховання дитини дотримувалась ними до певного часу. У червні цього року ОСОБА_2 повідомила, що має намір вийти заміж за громадянина США і просила надати їй дозвіл на вивіз дитини за кордон на постійне проживання. Він відмовив, оскільки вважає, що через неодноразове намагання відповідача влаштувати своє особисте життя все закінчується стресом для дитини. Запропонував поїхати спочатку самій, тимчасово залишити дочку з ним, і забрати її коли життя за кордоном буде налагодженим та стабільним. На що відповідач сказала, що вирішить це питання без нього через суд. Після цього ОСОБА_2 всілякими способами створює йому перешкоди в спілкуванні з дитиною. Налаштовує дочку проти нього, не дає вільно спілкуватися з дитиною телефоном та через скайп. Погрожує змінити телефони, місце проживання. На його намір приїхати першого вересня, щоб відвести дочку до першого класу, відповідач категоричного була проти і відмовилась сказати номер школи. На неодноразові прохання надати йому можливість спілкуватись і бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. Фактично з липня 2017 року через протиправну поведінку ОСОБА_2 він позбавлений можливості приймати участь у вихованні їх спільної дитини і виконувати свої батьківські обовязки. Він має постійне місце проживання і роботи. Зараз він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 У його дочки склалися добрі стосунки з його дружиною і її сином, якого вони виховують разом. Бажає виконувати свій батьківський обовязок і приймати участь у вихованні своєї дочки, спілкуватись з нею. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Створення відповідачем перешкод у спілкуванні з донькою порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу права дитини та суперечить її інтересам. Просив зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати йому у спілкуванні і вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визначити способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: щоденне спілкування з дитиною по телефону або скапу у період з 16.00 до 21.00 на протязі однієї години без присутності ОСОБА_2; кожного року перебування дитини у місці його постійного проживання під час шкільних канікул з можливістю виїзду на відпочинок за межі міста Харкова в межах України строком до одного місяця без присутності ОСОБА_2 Просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 640,00 грн.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги визнала. Заперечувала проти стягнення судових витрат, оскільки позивач не сплачує аліменти.

Представник служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник Бердянської районної державної адміністрації в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15.09.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Із свідоцтва про народження від 09.11.2010 року видно, що ОСОБА_3 народилася 03.11.2010 року і її батьками значаться позивач та відповідач по справі.

У судовому засіданні встановлено, що батьки спільно вирішити питання про виховання дитини не можуть.

Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області надано висновок про визначення способу участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкування з нею батька ОСОБА_1, який проживає окремо і вважали доцільним визначити час спілкування батька з дочкою та участі у вихованні дитини, а саме: щоденне спілкування по телефону або скапу на протязі однієї години та перебування дитини під час літніх канікул терміном на один місяць за умови, що батько самостійно буде забирати дитину до себе та повертати додому.

Вирішуючи питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, суд бере до уваги, положення ст.ст. 150, 151, 153 СК України, які передбачають обовязок батька виховувати дитину, піклуватися про неї та право на безперешкодне спілкування між батьком та дитиною, тому вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і позивачу слід встановити час для особистого спілкування з дочкою в наступному порядку.

Встановити час для особистого спілкування з дитиною кожен день по телефону або Skype у період з 16.00 години до 21.00 години на протязі однієї години без присутності ОСОБА_2 Для можливості такого спілкування позивачу слід забезпечити дитину засобом звязку та необхідними грошовими витратами.

Суд також вважає можливим встановити позивачу щорічне перебування дитини у місці його постійного проживання під час шкільних канікул з можливістю виїзду на відпочинок за межі місця простійного проживання позивача в межах України строком на період шкільних канікул без присутності ОСОБА_2 Переїзд дитини у період шкільних канікул з місця її постійного проживання до місця постійного проживання позивача та назад слід здійснювати в присутності ОСОБА_1 та за його рахунок.

Витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.150, 151, 153, 157, 159 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити ОСОБА_1 час для особистого спілкування з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

щоденне спілкування з дитиною по телефону або Skype у період з 16.00 години до 21.00 години на протязі однієї години без присутності ОСОБА_2. Забезпечення дитини засобом звязку та необхідними грошовими витратами на таке спілкування здійснює ОСОБА_1;

щорічне перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місці постійного проживання ОСОБА_1 під час шкільних канікул з можливістю виїзду на відпочинок за межі місця простійного проживання ОСОБА_1 в межах України строком на період шкільних канікул без присутності ОСОБА_2. Переїзд у період шкільних канікул ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з місця її постійного проживання до місця постійного проживання ОСОБА_1 та назад здійснюється в присутності ОСОБА_1 та за його рахунок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя