Справа № 595/1751/16-ц
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Мартинюк М.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування житлом по АДРЕСА_1, Тернопільської області, мотивуючи тим, що відповідач в будинку не проживає і в зв'язку із вибуттям не знявся із реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила суду, що 1980 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 13 травня 2009 року шлюб між ними розірвано. Відповідач ОСОБА_3 неодноразово вчиняє сварки, в зв'язку з чим просить визнати відповідача таким, що втратив право на житло.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що відповідач систематично порушує правила співжиття. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до працівників поліції, добровільно виселитися з будинку відповідач не бажає, порушуючи таким чином права його довірительки, як власника.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, суду пояснив, що він з 02.08.1980 року до 13.04.2009 року перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 та проживав із нею за адресою с.Переволока Бучацького району. 22 жовтня 2007 року його дружиною було виготовлене свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок. Вказаний житловий будинок та усі господарські споруди були збудовані в період перебування у шлюбі за спільні кошти. Про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 йому стало відомо 31.04.2016 року. Коли він повернувся з Польщі, де був на заробітках, дружина не пустила його до житлового будинку, через що він був змушений повернутися до Польщі. Іншого житла мін не має. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача в судовому засідання позов заперечив, суду пояснив, що відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Позивачка позов аргументувала тим, що ОСОБА_3 як колишній член її сім'ї втратив право користування майном, оскільки понад 1 рік не проживає в спірному житловому будинку, крім того, порушує правила співжиття. Це твердження є хибним, оскільки вказаний вище житловий будинок збудовано за час спільного проживання в подружжі, відповідач не порушує правила співжиття. Враховуючи наведене позов є безпідставним та ґрунтується на обставинах, що не відповідають дійсності. Просить в позові відмовити.

Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Встановлено, що позивачка є власником будинку в АДРЕСА_1, Бучацького району, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2007 року.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1980 року по 13 травня 2009 р.

Згідно довідок № 303 від 02.11.2016 року та № 1850 від 15.11.2016 року, виданих Переволоцькою сільською радою Бучацького району, ОСОБА_3 не проживає на території сільської ради з 2015 року.

Згідно повідомлення № 4255 від 04.05.2016 року та висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 30 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 , після того як повернувся з роботи, прийшов в с.Переволока, Бучацького району для того щоб забрати свої речі. ОСОБА_1 зателефонувала в поліцію з метою уникнення конфлікту.

Згідно повідомлення № 1788/103/01-2016 від 25.02.2016 року та висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 23 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 прийшов в с.Переволока, Бучацького району, де виражався нецензурними словами в сторону ОСОБА_1, проте коли вона викликала працівників поліції він пішов в невідомому напрямку. Згідно повторних пояснень ОСОБА_1, її колишній чоловік ОСОБА_3 виїхав за кордон на роботу. Згідно повідомлення № 7105/103/01-2016 від 05.08.2016 року та висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 04 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 прийшов в с.Переволока, Бучацького району, де виражався нецензурними словами в сторону ОСОБА_1, проте коли вона викликала працівників поліції він пішов в невідомому напрямку. Згідно заходів щодо встановлення місця перебування ОСОБА_3, встановлено, що останній перебуває за кордоном.

Відповідно до ст.221 КУпАП районні суди розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбачені ст.173-2 КУпАП, за вчинення насильства в сім'ї.

Проте, суду не надано жодної постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Отже, згідно висновків про результати розгляду звернення ОСОБА_1, наданих суду, не вбачається, що ОСОБА_3 систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематично порушує правила соціалістичного співжиття роблячи неможливим для інших проживання з ним в одному будинку.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи, у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Крім того, як вбачається із пояснення сторін в судовому засіданні, будинок був збудований у шлюбі.

Як вбачається із ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.ст.63,68 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Судом встановлено, що відповідач тимчасово відсутній по місцю проживання, в зв'язку з тим, що виїхав з постійного місця проживання за кордон на роботу. Крім того, як вбачається із пояснень позивачки, коли відповідач повертався додому з роботи, вона не пускала його до будинку, викликала працівників поліції, тим самим чинила йому перешкоди в користуванні житловим будинком.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням по вул.Кавунова,37, в с.Переволока Бучацького району Тернопільської

області внаслідок його відсутності понад встановлені строки, не має, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215 ЦПК України, ст.405 ЦК України, ст.71 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора