Справа № 464/1499/16 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/783/810/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляка Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача Кізима Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства /ПАТ/"Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" про визнання незаконним та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 03 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Накази Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" №660-к від 24.01.2015 року "Про дисциплінарне стягнення" та №02к/тм від 29.02.2016 року "Про дисциплінарне стягнення" - визнано незаконними та їх скасовано.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_3 заробітну плату у розмірі 4413,72 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., та судові витрати, пов"язані із сплатою судового збору.

Вищезгадане рішення оскаржило Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз". Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що перебування позивача на робочому місці 23.11.2015 року після обідньої перерви і до кінця робочого дня нічим не підтверджено, а обставини які останній наводить є сумнівними та належним чином недослідженими судом. Також вважає, що моральна шкода нанесена позивачу є недоведеною. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 1984 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, у 2011 року переведений та працює на даний час на посаді заступника головного інженера з виробництва філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз".

Наказом президента ПАТ "Укратрансгаз" №660-к від 24.12.2015 року позивача ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п.3.2 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Укртрансгаз", п.7.1.1 Посадової інструкції заступника головного інженера з виробництва філії "УМГ "Львівтрансгаз" та, керуючись статтями 147-149 КЗпП України, ч.1 п.5.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Уктрансгаз", застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Підставою для винесення наказу були: лист УМГ "Львівтрансгаз" від 23.12.2015 року №6367/6-01, пояснення ОСОБА_3

Крім цього, наказом президента ПАТ "Укртрансгаз" №02 к/тм від 29.02.2016 року ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п.3.2 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Укртрансгаз", п.7.1.1 Посадової інструкції заступника головного інженера з виробництва філії "УМГ "Львівтрансгаз" та, керуючись статтями 147-149 КЗпП України, ч.1 п.5.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ " Укртрансгаз ", застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани Підставою для винесення наказу були: лист УМГ "Львівтрансгаз" від 19.01.2016 року №183/5-01, акт службової перевірки УМГ "Львівтрансгаз" від 06.01.2016 року.

ОСОБА_3 з такими наказами ознайомлений 25.12.2015 року та 01.03.2016 року відповідно.

Відповідно до листа УМГ "Львівтрансгаз" від 23.12.2015 року №6367/6-01 заступник головного інженера ОСОБА_3 19, 23 та 27 листопада 2015 року в робочий час самовільно залишив робоче місце та був відсутній на роботі протягом робочого дня більше трьох годин сумарно. У листі наявне покликання на службові записки від 01.12.2015 року та від 08.12.2015 року начальника охорони УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_6, пояснення ОСОБА_3 від 08.12.2015 року, пояснення заступника головного диспетчера УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_7, пояснення від 09.12.2015 провідного інженера відділу автоматизації УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_8, службову записку від 11.12.2015 року головного інженера УМГ " Львівтрансгаз " ОСОБА_9, директора УМГ "Львівтрансгаз " ОСОБА_10 та голови об'єднаної профспілки УМГ " Львівтрансгаз " ОСОБА_11

Відповідно до службової записки начальника охорони ОСОБА_6 від 01.12.2015 року про перебування на робочому місці (в апараті управління УМГ "Львівтрансгаз" заступника головного інженера ОСОБА_3: 19.11.2015 року о 10.25 год. - вихід без відмітки на системі електронного доступу, входу не було; 23.11.2015 року о 11.50 год. - вихід без відмітки на системі електронного доступу, входу не було; 27.11.2015 року о 9.40 год. - вихід без відмітки на системі електронного доступу. При цьому, схожа інформація зафіксована за 18, 20, 23, 24, 25 листопада 2015 року. За 26.11.2015 року інформація відсутня. До службової записки додані відмітки чергових охоронників та роздруківка з системи електронного доступу.

Згідно з письмовими поясненнями від 03.12.2015 року провідного інженера відділу автоматизації УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_8 19.11.2015 року після обіду в кабінеті заступника головного інженера ОСОБА_3 відбувалася нарада спільно з директором ТзОВ "Укргазтех" ОСОБА_12 Згідно з поясненнями ОСОБА_8 від 09.12.2015 року останній помилився щодо дати наради за участі ОСОБА_12 та така відбувалася 16.11.2015 року. Відповідно до пояснень останнього від 24 та 28 грудня 2015 року він дійсно пригадав, що 19.11.2015 року після обіду в кабінеті ОСОБА_3 мав розмову як з куратором відділу автоматизації, також відбувалося обговорення поточних питань.

Допитаний в судовому засідання в суді першої інстанції як свідок ОСОБА_8 підтвердив зміст вищевказаних пояснень та вказав, що 19.11.2015 року ОСОБА_3, зокрема після обіду, був на роботі. У своїх поясненнях допустив помилку в даті, однак 19.11.2015 року разом з ОСОБА_3 в кабінеті останнього обговорювали виробничі питання. Надавши наступні пояснення настоював на своїх попередніх поясненнях про присутність ОСОБА_3 на роботі в своєму кабінеті приблизно з 14.30 год. до 15.30 год. Працює на підприємстві з 1987 року, в апараті управління близько п"яти років, ОСОБА_3 може охарактеризувати як хорошого спеціаліста, вимогливого до себе та підлеглих. Вважає, що ОСОБА_3 мають намір звільнити, враховуючи обставини притягнення до дисциплінарної відповідальності, його попереднє звільнення і в подальшому поновлення на роботі. Також зазначив, що не було жодного разу, в тому числі 19, 23 чи 27 листопада 2015 року, коли не міг знайти на роботі ОСОБА_3 з приводу виробничих питань. Вказав також, що йому відомо про відеоспотереження, яке здійснюється в адмінприміщенні, проте не знає, де конкретно знаходяться відеокамери та його це не цікавить. Який саме відділ займався встановлення цієї системи також не знає.

Відповідно до письмових пояснень заступника головного диспетчера УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_7 останній на прохання ОСОБА_3 написав на супровідних листах до актів прийому-передачі газу, що такі були підписані 23.11.2015 року приблизно о 16.00 год. Проте, конкретну годину, коли були підписані листи, згадати не може.

В судовому засіданні в суді першої інстанції допитаний як свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що працює на посаді заступника головного диспетчера та не може підтвердити чи заперечити підписання 23.11.2015 року супровідних листів саме о 16.00 год. Така розмова з ОСОБА_3 була, проте в котрій годині, не пригадує. Пояснив також, що в адмінприміщенні встановлена пропускна система, а саме турнікет, який відчиняється після прикладання перепустки. Випадків, коли б така система не працювала, не пригадує. Також знає, що в приміщенні встановлена система відеоспостереження, місця розташування камер йому відомі.

У службовій записці начальника охорони УМГ "ЛЬВІВТРАНСГАЗ" ОСОБА_6 від 10.12.2015 року зазначено, що 19.11.2015 року ОСОБА_12 не був присутній на території апарату управління УМГ " Львівтрансгаз ", а нарада за його участі проводилася 16.11.2015 року. Крім цього, 19.11.2015 року, 20.11.2015 року, 23.11.2015 року зафіксовано входи та виходи ОСОБА_3 без відмітки на системі електронного доступу, охоронник розблоковував кнопкою турнікет. Перебування ОСОБА_7 в робочому кабінеті ОСОБА_3 23.11.2015 року о 16.00 год. підтвердили відео неможливо, однак при перегляді відео з камери спостереження ОСОБА_7 з 15.30 год. до 17.30 год. в напрямку до кабінету ОСОБА_3 не прямував. Також переглянуто відеонагляд з камери спостереження КПП №1 23.11.2015 року з 15.00 год. до 17.30 год., входу та виходу ОСОБА_3 не було.

Крім цього, у такій службовій записці зазначено, що інформація про вихід ОСОБА_3 24.11.2015 року о 12.00 год. без відмітки на системі електронного доступу була взята з робочого зошита охоронників, охоронник відмічав усі входи та виходи і є помилковою, є фіксація відмітки на системі доступу про його вихід через систему електронного контролю доступу об 11.58 год. Також зазначено, що цього дня ОСОБА_3 двічі проходив без відмітки на системі електронного доступу, перебування заступника головного метролога ОСОБА_13 в кабінеті ОСОБА_3 підтвердити відео неможливо, оскільки камера знімає з іншого боку коридору другого поверху. Згідно з відеозаписом виходу ОСОБА_3 цього дня до 17.30 год.не було.

Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції як свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що 01.08.2015 року почав працювати начальником охорони УМГ " Львівтрансгаз ", має в підпорядкування десять працівників. Ним було помічено, що заступник головного інженера ОСОБА_3 протягом дня надає вказівки охоронникам відчинити турнікет та таким чином виходить з приміщення. Начальник відділу безпеки ОСОБА_14, в якого перебуває в підпорядкуванні, викликавши його, з'ясував ситуацію та сказав, що оскільки ОСОБА_3, відноситься до керівного складу, тому нехай охоронники його випускають без відмітки. В подальшому ОСОБА_3 бачили в робочий час, коли він виходив зі спортклубу, у зв'язку з чим ОСОБА_14 дав розпорядження зняти показники з системи електронного доступу та відеоспостереження щодо перебування ОСОБА_3 на роботі. З цього приводу надали пояснення охоронники, це фіксувалося в робочому зошиті та на відео. Так, з роздруківки з системи електронного доступу було видно лише входи ОСОБА_3, виходів не зафіксовано. 02.12.2015 року ОСОБА_3 під час робочого дня також залишив приміщення, відеонагляд зафіксував його вихід з ОСОБА_12, однак повернення не було. Відповідно до інформації з системи електронного доступу зафіксовано вхід ОСОБА_3 та в подальшому вихід о 17.00 год, однак на відеозаписі входу та виходу ОСОБА_3 немає. Було встановлено, що карткою ОСОБА_3 скористалася ОСОБА_15, яка також вказала своє прізвище в журналі здачі приміщення під охорону. Також вказав, що на даний час вже після випадку з ОСОБА_3 в УМГ " Львівтрансгаз " запроваджено більш суворий порядок входу та виходу та у разі, якщо працівник забув перепустку, оформляється одноразова. Також вказав, що написані ним та охоронниками доповідні записки підтримує, в таких викладені всі виявлені обставини. Доповідну записку написав після випадку 02.12.2015 року лише 14.12.2015 року, оскільки такі писав виключно на вимогу керівництва, хоча його підлеглі повідомляли про виявлені обставини в той же день. Чому, знаючи, про випадок за 02.12.2015 року, у своїй доповідній від 10.12.2015 року описував події, що мали місце щодо ОСОБА_3 раніше, пояснити не зміг. Про реєстрацію таких доповідних йому не відомо. Також повідомив, що повного відеозапису за 02.12.2015 року на даний час не існує, відеозаписи зберігаються протягом двадцяти одного дня, а збережені лише уривки, які готував особисто. Ствердив, що охоронники не мали права відкривати турнікет для проходу ОСОБА_3 без відмітки перепусткою, але він їм говорив, що керівництво про це повідомлене. Дата та час в системах відеонагляду і електронного доступу звіряється щоденно. Щодо сертифікації таких йому не відомо. Коли був виданий в січні 2016 року наказ щодо обов'язковості перепусток, тоді ж і зобов'язано перевіряти дату та час на системі електронного доступу та відеофіксації щоденно зранку і ввечері. До цього часу могла були розбіжність між такими до трьох хвилин. 19, 23 та 27 листопада, 2 грудня 2015 року в кабінет ОСОБА_3 не заходив.

Відповідно до службової записки головного інженера ОСОБА_9 від 11.12.2015 року у такій вказано про відсутність ОСОБА_12 в адмінкорпусі УМГ " Львівтрансгаз " 19.11.2015 року. Також зазначено, що відсутність ОСОБА_3 на робочому місці з 11.45 год. до 17.00 год. 23.11.2015 року, яку останній спростовував фактом підписання актів приймання-передачі газу, підтверджують пояснення ОСОБА_7 27.11.2015 року о 9.40 год. ОСОБА_3 покинув територію адмінкорпусу УМГ " Львівтрансгаз" і повернення до кінця робочого дня не було, що підтверджується поясненнями ОСОБА_16

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_16 від 09.12.2015 року, під час його чергування на посту №1 апарату управління 19.11.2015 року о 10.25 год. заступник головного інженера ОСОБА_3, вказуючи жестами, щоб відкрили турнікет, покинув територію апарату управління без відмітки на системі електронного доступу та повернення не було. 27.11.2015 року під час чергування о 9.40 год. ОСОБА_3 таким самим чином покинув апарат управління без відмітки на системі електронного доступу та повернення не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні в суді першої інстанції дав пояснення, що є головою профкому філії УМГ "Львівтрансгаз" та був присутній під час розмови в кінці грудня 2015 року між керівником філії та заступником головного інженера ОСОБА_3 з приводу дотримання правил трудового розпорядку. В ході розмови не побачив жодного упередженого ставлення до ОСОБА_3 з боку директора. Охарактеризував ОСОБА_3 як компетентного працівника, такого, що користується повагою в колективі. Також повідомив, що головою первинної організації профспілки є Кізима Т.М., який є представником відповідача у даному спорі, та вважає, що в цьому немає жодного конфлікту інтересів, але в спорі з працівником ця особа мала б представляти інтереси працівника. Вказав, що йому відомо про те, що на підприємстві ведеться відеоспостереження та місця розташування камер. Зазначив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 не з'являвся на наради до керівництва, про які належно повідомлявся через внутрішню комп'ютерну мережу.

Відповідно до листа УМГ "Львівтрансгаз" від 19.01.2016 року №183/5-01 заступник головного інженера ОСОБА_3 02.12.2015 року о 12.00 год. вийшов з адміністративної будівлі, не скориставшись при цьому перепусткою, і до кінця робочого дня на робоче місце не повертався. З цього приводу 04.01.2012 року створена комісія щодо перевірки факту перебування чи відсутності на роботі заступника головного інженера ОСОБА_3 Комісія, вивчивши матеріали, подані на службову перевірку, заслухавши пояснення учасників засідань комісії, проаналізувавши відеоматеріали, подані на перегляд комісії, не встановила факту перебування в адмінприміщенні УМГ "Львівтрансгаз" заступника головного інженера з виробництва ОСОБА_3 з 12.45 год до 17.00 год.

В ході роботи комісією встановлено, що 02.12.2015 року о 12.00 заступник головного інженера ОСОБА_3 та директор ТзОВ „Укргазтех" ОСОБА_12 вийшли з адміністративної будівлі УМГ "Львівтрансгаз", не скориставшись при цьому перепусткою. Такі обставин підтверджуються поясненнями охоронників ОСОБА_16 від 09.12.2015 року та ОСОБА_17 від 10.12.2015 року, відеоматеріалами камери на посту №1. ОСОБА_3 підтверджено факт виходу з корпусу адмінприміщення без використання перепустки електронної системи проходу та зазначено, що аналогічні виходи з приміщення ним використовувалися і раніше, ствердив, що 02.12.2015 року знаходився на роботі. Комісією також встановлено, що персональний комп'ютер ОСОБА_3 був увімкнений 02.12.2015 року о 8.01 год. та вимкнений об 11.56 год. Наступне увімкнення відбулося 03.12.2015 року. Також встановлено, що 02.12.2015 року о 13.11 год. через аварійний вихід адмінкорпусу УМГ зафіксовано відмітку перепустки електронною системою проходження ОСОБА_3 02.12.2015 року начальник загального відділу ОСОБА_15 покинула адмінприміщення через пост №1 о 12.08 год. Комісія, проаналізувавши відеоматеріал, зафіксований відеокамерою внутрішнього подвір'я адмінприміщення УМГ "Львівтрансгаз", встановила, що ОСОБА_15 зайшла на територію внутрішнього подвір'я о 13.00 год., при цьому відмітки її посвідчення в електронній системі доступу в даному часовому відрізку не виявлено. Крім цього, комісією встановлено, що 02.12.2015 року о 17.00 год. зафіксовано відмітку перепустки ОСОБА_3 - вихід з адмінкорпусу УМГ "Львівтрансгаз " через пост №1. Даний вихід з адмінприміщення візуалізується на основі відеоматеріалу камери на посту №1 з виходом начальника загального відділу ОСОБА_15 Перепустки ОСОБА_15 при її виході о 17.00 год. зафіксовано не було. Після проходження через турнікет поста №1 ОСОБА_15 здала під охорону приміщення загального відділу, про що зробила запис у відповідному журналі. Проаналізувавши даний запис, комісією виявлено відсутність вказівки на час здачі приміщення під охорону. Також з даного відеоматеріалу не досліджено, що ОСОБА_3 не проходив через пост №1. ОСОБА_15 пояснила, що не користувалася перепусткою ОСОБА_3, останній ствердив, що перепустки іншим особам не передавав та таку не втрачав.

Вищеказані обставини наведені також в службовій записці начальника охорони ОСОБА_6, охоронників ОСОБА_17 та ОСОБА_16

Відповідно до роздруківки з електронної системи доступу картка позивача ОСОБА_3 02.12.2015 року спрацювала на вхід о 7.52 год., 13.11 год. та на вихід о 17.00 год..

Згідно з листом філії УМГ "Львівтрансгаз" від 30.06.2016 року за три дні прогулу у листопаді 2015 року ОСОБА_3 не нараховано заробітну плату у розмірі 4413,72 грн.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснила, що працює у філії УМГ "Львівтрансгаз" на посаді начальника загального відділу. 02.12.2015 року запізнювалася з обіду та з метою скоротити шлях пройшла через гараж, де розташований пост №2. У зв'язку з тим, що працівник охорони ОСОБА_18 ремонтував систему доступу, пропустив її без відмітки карткою в системі. Вкінці робочого дня вийшла з адмінприміщення та приставляла свою перепустку до турнікету, про що надавала відповідні пояснення під час роботи комісії. Пояснити, чому відсутня про це інформація в системі електронного доступу, не змогла. Карткою ОСОБА_3 при цьому не користувалася. Також пояснила, що охоронники неодноразово в ручному режимі на прохання працівників відчиняли турнікет без відмітки працівника на системі електронного доступу. Вже після 02.12.2015 року був виданий наказ, який зобов'язав працівників обов'язково користуватися системою електронного доступу. Також пояснила, що загальний відділ здійснює облік документації філії, зокрема службових записок, розпоряджень, наказів, інших документів. Акти прийому-передачі газу не реєструються, але реєструються супровідні листи до таких. З приводу службової записки від 21.12.2015 року пояснила, що листи, які надані для надсилання до 15.00 год., надсилаються того ж дня, всі інші - на наступний день, що і мало місце з актами звірки від 23.11.2015 року. З цього приводу 23.11.2015 після 16.28 год., тобто після реєстрації останнього супровідного листа, мала розмову з ОСОБА_3 в його кабінеті та пояснила причину надсилання кореспонденції на наступний день. Також написала відповідну службову записку. Вказала, що у січні 2016 року їй стало відомо, що на підприємстві ведеться відеоспостереження та з цього приводу звернулася зі скаргою до керівництва та вимогою негайно припинити ці дії. Вважає, що її права порушуються, оскільки згоди на таку відеозйомку не надавала. Ствердила, що інколи бувають поломки системи електронного доступу. Вважає, що з приходом нового керівництва у ОСОБА_3 з таким склалися не найкращі відносини. Під час роботи комісії щодо перевірки факту перебування ОСОБА_3 в адмінприміщенні 02.12.2015 року надавала пояснення, їй демонстрували уривки відеозапису. На такому уривку видно, що вона заходила о 13.00 год. у приміщення через гараж. Після цього було зроблено висновок, що саме вона о 13.11 год. використала картку ОСОБА_3 На її прохання продемонструвати відеозапис з 13.00 год. до 13.12 год. з метою з'ясування, чи в цей час не заходив до приміщення сам ОСОБА_3, їй відмовили та повідомили, що комісія має в своєму розпорядження лише уривки відеозапису, а повного запису не існує.

Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснив, що працює у філії УМГ "Львівтрансгаз" на посаді начальника відділу безпеки. На території та в адмінприміщенні встановлена система контролю доступу та система відеоспостереження, про що відомо усім працівникам. Ці системи працюють стабільно, всі несправності фіксуються в відповідних журналах. Поломки бувають рідко та можуть бути пов'язаними зі збоями в електропостачанні. Такі несправності усуваються протягом доби. З 2016 року зобов'язано всіх працівників користуватися перепустками без жодних виключень. Чи система доступу сертифікована, свідку не відомо. Час в системі електронного доступу та системі відеоспостереження налаштовується як на звичайному комп'ютері, якщо бувають збої, то досить незначні на 1-2 хвилини. З цим може бути пов'язана невідповідність на 1 хвилину часу виходу 02.12.2015 року ОСОБА_15 та спрацювання перепустки ОСОБА_3 Час в системах звіряється охоронниками та таким чином синхронізується між обома системами. Щодо подій 02.12.2015 року пояснив, що на його думку, ОСОБА_15, пройшовши через пост №2 о 13.00 год, могла до 13.11 год. бути неподалік в місці, яке не проглядається на камері відеоспостереження, а потім скористатися карткою ОСОБА_3 Відеозапис за 02.12.2015 року не збережено. На запитання позивача підтвердив, що були випадки, що система електронного доступу виходила з ладу через те, що хтось помістив туди сірники, але це було протягом досить нетривалого періоду та усуненням цих несправностей займався господарський відділ. Також пояснив, що у відділі безпеки немає жодних документів на систему електронного доступу та систему відеоспостереження, оскільки цей відділ не займався їх встановленням. Вказівка ОСОБА_6 зайнятися подіями 02.12.2015 року щодо ОСОБА_3 була надана через тиждень, а саме 09.12.2015 року. Звірка часу та дати в системах здійснюється охоронниками двічі на день: зранку і ввечері. Роздруківка системи відеоспостереження формується в програмі "Excel". Пояснив, що інколи деякі працівники могли проходити через систему електронного доступу без відмітки в такій. Серед таких працівників і ОСОБА_3, входи і виходи якого в таких випадках записувалися в робочий зошит.

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції пояснив, що працює на посаді інженера відділу безпеки філії УМГ "Львівтрансгаз" та дверей чи турнікету на посту №2 ніколи не ремонтував, в тому числі 02.12.2015 року. Чим саме займався протягом цього робочого дня також не пригадав. Про наявність на підприємстві системи відеоспостереження йому відомо.

Самовільне залишення робочого місця позивачем по справі ОСОБА_3 та його відсутність на роботі протягом робочого дня більше трьох годин сумарно роботодавцем встановлена 19, 23, 27 листопада 2015 року, за що оголошена догана наказом від 24.12.2015 року, та 2 грудня 2015 року, за що оголошена догана наказом від 29.02.2016 року.

У кожному з наказів про застосування дисциплінарного стягнення зазначено підставу таких, серед яких листи УМГ "Львівтрансгаз", які ґрунтуються на службових та доповідних записках, поясненнях відповідних працівників, а також акт службового розслідування, про що детально вказано вище.

Начальник охорони ОСОБА_6 у своїй службовій записці покликається на відмітки чергових охоронників та роздруківку з системи електронного доступу.

Відповідно до показань допитаних в судовому засіданні в суді першої інстанції як свідків начальника відділу безпеки ОСОБА_14, начальника охорони ОСОБА_6, а також згідно з письмовими поясненнями охоронника ОСОБА_16, що надані ним перед винесенням оскаржуваного наказу від 29.12.2015 року останні підтвердили, що існували випадки, коли працівники залишали філію УМГ "Львівтрансгаз" без відмітки на системі електронного доступу, при цьому охоронники відчиняли турнікет самостійно. Більш суворі правила щодо користування перепусткою електронної системи доступу, щодо заборони вимагати від охоронника здійснювати пропуск через турнікет в ручному режимі, ведення журналу обліку відлучень працівників, запровадження одноразових перепусток, щоденний контроль системи електронного доступу, камер відеоспостереження, обов'язок щотижня надавати відділу кадрів інформацію про працівників, яким видавалися одноразові перепустки запровадили пізніше, а саме наказом від 14.01.2016 року.

Про факт виходу позивача 19.11.2015 року без відмітки на системі електронного доступу повідомив у своїх письмових поясненнях охоронець ОСОБА_16, який зазначив, що відповідно до жесту ОСОБА_3 - відчинив турнікет. Разом з тим, таке пояснення написане лише 09.12.2015 року, тобто після спливу біля двох тижнів з часу цих подій. При цьому, одночасно в таких поясненнях повідомлено про аналогічні дії позивача ОСОБА_3, що мали місце 02.12.2015 року.

Таким чином, відомості з системи електронного доступу разом з письмовими записами охоронників не можуть достовірно підтвердити факт перебування того чи іншого працівника на роботі та такі відомості викликають обґрунтовані сумніви. При цьому, суд бере до уваги той факт, що жоден з охоронників до дисциплінарної відповідальності за самостійне розблокування турнікету не притягнутий, з доповідними записками до керівництва безпосередньо після проходу працівника без реєстрації охоронники не звертаються, що додатково підтверджує виключно декларативну роль системи електронного доступу до винесення наказу від 14.01.2016 року. Також судом враховано ту обставину, що працівник, який проходить через турнікет без відмітки за згодою охоронника в робочому зошиті останнього підпис не ставить, що не може виключати можливості внесення недостовірних даних. Також свідки вказували, що під час фіксування виходу позивача ОСОБА_3 виявлена помилка за 24.11.2015 року, що додатково вказує на сумнівність такого доказу.

Відповідно до акту службової перевірки від 06.01.2016 року комісія вивчила матеріали, подані на перевірку, заслухала пояснення учасників засідань комісії, проаналізувала відеоматеріали, подані на перегляд комісії, та не встановила факту перебування в адмінприміщенні УМГ "Львівтрансгаз" заступника головного інженера з виробництва ОСОБА_3 02.12.2015 року з 12.45 год. до 17.00 год. Комісія врахувала пояснення охоронників ОСОБА_16 та ОСОБА_17, відеоматеріали камери на посту №1. ОСОБА_3 підтверджено факт виходу з корпусу адмінприміщення без використання перепустки електронної системи проходу та зазначено, що аналогічні виходи з приміщення ним використовувалися і раніше, проте разом з тим стверджено, що 02.12.2015 року він знаходився на роботі. Також комісією як додатковий доказ відсутності на робочому місці встановлено час увімкнення та вимкнення персонального комп'ютера ОСОБА_3

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та визнаючи незаконними і скасовуючи наказ Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" №660-к від 24.12.2015 року "Про дисциплінарне стягнення та №02 к/тм від 29.02.2016 року "Про дисциплінарне стягнення", суд виходила з тих обставин, що у відповідача не було достатньо підстав для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за фактом самовільне залишення 19, 23, 27 листопада 2015 року та 02 грудня 2015 року робочого місця та відсутності на роботі протягом робочого дня більше трьох годин, оскільки такі факти належним чином не є підтвердженими. Окрім цього, суд першої інстанції вважаючи, що в наслідок необгрунтованих дисциплінарних стягнень позивачу завдано моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці (ст. 148 КЗпП України).

На підставі ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується і наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Із змісту наведених норм КЗпП України випливає, що для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності необхідно перш за все зафіксувати факт порушення трудової дисципліни, який за наявності відповідних ознак свідчитиме про вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.7.1.1 Посадової інструкції заступника головного інженера з виробництва філії "УМГ "Львівтрансгаз" вказана посадова особа (ОСОБА_3.) несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання завдань та обов'язків, визначених цією посадовою інструкцією, згідно з чинним законодавством, у тому числі за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку (Т.1 а.с.28-33).

Згідно з п.3.2 а) Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Уктрансгаз" основними обов'язками працівників є чесна і сумлінна праця, дотримання трудової дисципліни, ефективне використання робочого часу. П.5.5 цих Правил передбачено, що запізнення на роботу і передчасне залишення свого робочого місця є порушенням трудової дисципліни (Т.1 а.с. 208-215).

Самовільне залишення робочого місця позивачем ОСОБА_3 та його відсутність на роботі протягом робочого дня більше трьох годин сумарно роботодавцем встановлена 19, 23, 27 листопада 2015 року, за що оголошена догана наказом від 24.12.2015 року, та 2 грудня 2015 року, за що оголошена догана наказом від 29.02.2016 року.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється апелянтом, адміністрація відповідача безпосередньо в зазначені дні не фіксувала відсутність позивача на роботі, відповідні акти не складались, пояснень від позивача як в цей, так і на наступний день не відбирались. Заробітна плата за ці дні позивачеві була виплачена в повному обсязі, що підтверджують розрахункові листки за листопад, грудень 2015 року, січень 2016 року.

Згідно пояснень свідків-працівників відповідача даних в суді першої інстанції (ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_7) на підприємстві ведеться облік робочого часу шляхом заповнення табеля робочого часу, відомості якого пізніше стають підставою нарахування та виплати заробітної плати. Згідно розрахункового листка за грудень 2015 року та листа УМГ "Львівтрансгаз" від 30.06.2016 року №6711, при виплаті заробітної плати за грудень 2015 року з позивача було знято заробіток за три дні листопада сумарно в розмірі 4413,72 грн., що є свідченням того, що спершу за листопад 2015 року заробіток позивачеві був сплачений повністю.

Згідно матеріалів справи, а саме службової записка начальника охорони ОСОБА_6 на ім'я головного інженера УМГ "Львівтрансгаз" ОСОБА_9 з інформацію про перебування позивача на робочому місці (в апараті управління УМГ "Львівтрансгаз") в період з 18.11.2015 року по 27.11.2015 року була подана лишень 01.12.2015 року №10819.

Про порушення, яке на думку відповідача мало місце 02.12.2015 року начальник охорони ОСОБА_6 повідомив головного інженера службовою запискою лишень 28.12.2015 року, хоча датована вона 14.12.2015 року.

Згідно п.1.2. Посадової інструкції заступника головного інженера з виробництва філії Управління магістральних газопроводів "Львітрансгаз" ПАТ "Уктрансгаз", затвердженої 15.12.2014 року, заступник головного інженера з виробництва філії підпорядковується головному інженеру філії.

Згідно п.5.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Уктрансгаз" "керівництво Товариства (структурних підрозділів товариства) зобов'язане організувати належний облік використання робочого часу. Табель обліку використання робочого часу за звітний місяць подається в бухгалтерію відповідного структурного підрозділу Товариства в перший робочий день місяця, наступного за звітним. Контроль за обліком використання робочого часу покладається на кадрові служби структурних підрозділів Товариства".

Порушення позивачем трудової дисципліни в формі самовільного залишення робочого місця підлягало фіксації в першу чергу з участю безпосереднього керівника та працівників кадрової служби. Таких доказів відповідачем не було представлено.

При відсутності таких доказів, колегія суддів вважає, що інші подані відповідачем докази, що були предметом дослідження в суді першої інстанції, а саме - службові записки начальника охорони ОСОБА_6 від 01.12.2015 року та 14.12.2015 року, пояснення охоронників ОСОБА_17(від 10.12.2015 року), ОСОБА_16 (від 09.12.2015 року), відмітки чергових охоронників входу та виходу позивача за відповідні періоди, роздруківки з системи електронного доступу за період з 13.11.2015 року по 27.11.2015 року, роздруківка з системи електронного доступу за період з 01.12.2015 року по 09.12.2015 року, матеріали відеозапису (які згідно пояснень свідка ОСОБА_6 не збереглись) не можуть бути доказами відсутності позивача на робочому місці.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що відсутність на роботі позивача по справі фіксувалась не безпосередньо в день такої можливої відсутності, а через певний час на підставі пояснень охоронників, в тому числі щодо кількох таких фактів одночасно, на підставі власноручних записів охоронників та в окремих випадках після перегляду уривків відеозаписів.

Наказом відповідача №34 від 14.01.2016 року було зобов'язано працівників особисто користуватись пластиковими перепустками при проходженні через КПП (підп.1.1.), заборонено вимагати від охоронника здійснювати пропуск через турнікет системи електронного контролю доступу Управління в ручному режимі (підп.1.2.), зобов'язано заступників директора, начальників відділів і служб Управління забезпечувати щоденний контроль робочого часу підпорядкованих працівників, використовувати з цією метою, в тому числі для ведення табелю обліку робочого часу, дані об'єктивного котролю системи електронного контролю доступу та відео нагляду (п.2).

Враховуючи прийняття відповідачем вказаного наказу, що врегулював порядок обліку робочого часу та використання при цьому відомостей системи електронного контролю доступу та відео нагляду, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що до прийняття цього наказу дані системи електронного контролю доступу носили виключно декларативний характер.

Статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно п.13 вказаної Постанови, cудам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу відповідачем завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях у зв'язку з фактом оголошення незаконної догани, невиплатою заробітної плати та премії, що безперечно спричинило психологічний стрес та переживання щодо перспективи втратити роботу.

Також колегія суддів вважає, що визначаючи розмір моральної шкоди в розмірі 5000 грн. судом першої інстанції взято до увагихарактер та глибину понесених моральних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість відновлення нормального психічного стану позивача.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" правильності висновків суду першої інстанції жодним чином не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 листопада 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Укртрансгаз" в особі Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 03 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк