Справа № 646/958/17
№ провадження 2/646/934/2017
06.03.17 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Сорока О.П.,
за участю секретаря Кравчук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про зняття заборони відчуження квартири,
Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, яким просять припинити обтяження та зняти заборону відчуження майна квартири АДРЕСА_1, яке було накладене нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у звязку з посвідченням договору довічного утримання 08 жовтня 2014 року.
В обгрунтування позову позивачі зазначили, що 08 жовтня 2014 р. між нами та відповідачем був укладений договір довічного утримання, відповідно до положень якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2, передали у власність ОСОБА_3 належну на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою АДРЕСА_2. У звязку з посвідченням цього договору довічного утримання, нотаріусом була накладена заборона відчуження вищевказаного нерухомого майна. У звязку з тим, що ОСОБА_3 належним чином не виконував умови договору довічного отримання, заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2016 р. вищевказаний договір довічного утримання був розірваний. В той же час, заборона на його відчуження знята не була, а приватний нотаріус в усній формі відмовив у її знятті та рекомендував звернутися з позовною заявою до суду.
Позивачі в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду повідомлений належним чином.
Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності.
За таким обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
08 жовтня 2014 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, відповідно до положень якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2, передали у власність ОСОБА_3 належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру № 8 за адресою м. Харків, вул. Валдайська, 23 (а.с.4).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухома майно про реєстрацію обтяження № 27828881 від 08.10.2014 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі договору довічного утримання від 08.10.2014 року була накладено заборону на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 (а.с.13).
Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.11.2016 року у справі № 646/6878/16-ц було розрізано вищевказаний договір довічного утримання та визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.6-7).
Відповідно ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження, в тому числі, при посвідченні договору довічного утримання.
Згідно з п. 5.1 глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, а також за рішенням суду.
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 755 ЦК України встановлено, що договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Частина 1 ст. 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.
З урахуванням вищевказаних правових норм, враховуючи розірвання договору довічного утримання, який був підставою для накладення заборони на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.317, 319, 321, 755, 756 ЦК України, ст.37 Закону України «Про нотаріат»,
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження майна квартири АДРЕСА_1, яке було накладене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у звязку з посвідченням договору довічного утримання 08 жовтня 2014 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сорока О.П.