Справа № 202/35/17
Провадження №2-з/202/11/2017
УХВАЛА

17 січня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійснені права користування майном ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійснені права користування майном.

Одночасно із позовною заявою представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд в якості забезпечення позову передати квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» шляхом надання безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» і встановлення охоронної сигналізації.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому.

У відповідності до частини першої та третьої ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для забезпечення позову: невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Обовязок доведення існування підстав для забезпечення позову покладається на позивача, який заявив про вжиття відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом при розгляді заяви встановлено, що заявником взагалі не надано доказів, що існує реальна загроза пошкодження або знищення майна, як про це вказує заявник у своїй заяві. При цьому, сам факт ненадання уповноваженим особам позивача доступу до лічильників газу, води, електричної енергії не може розцінюватись як загроза пошкодження або знищення майна, а саме квартири №112 в житловому будинку №4 по вулиці Генерала Захарченка в місті Дніпро. Таким чином, твердження представника заявника, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на пошкодження та знищення належного заявнику майна є лише його особистим твердженням та припущенням, яке не підтверджується жодними доказами. А тому взагалі незрозуміло, у звязку з якими причинами необхідно забезпечити позов.

Крім того, задоволення клопотання про забезпечення позову шляхом передачі вищезазначеної квартири на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ», шляхом надання до неї безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» і встановлення охоронної сигналізації призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду справи. Оскільки надання ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ», яке діє на замовлення та вчиняє дії в інтересах ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», безперешкодного доступу до квартири № 112 в житловому будинку № 4 по вулиці Генерала Захарченка в м.Дніпро та встановлення охоронної сигналізації повністю виключає можливість використання зазначеної квартири відповідачем, що фактично і є предметом спору. Таким чином, всупереч твердженням представника заявника, ухвалою про забезпечення позову суд фактично усунув би перешкоди у користуванні майном, як про те просить позивач в позовній заяві, ще до початку судового розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не обґрунтована та є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.