Провадження №: 2/752/1700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

08.11.2016 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 03.11.2014 року ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № з ОСОБА_1 Відповідно до умов договору банк надав у користування позичальнику 86 164, 99 грн. строком на 60 місяців, а саме з 03.11.2014 року до 03.11.2019 року на споживчі потреби під 0,01% річних, комісія за оформлення кредиту 5 068, 53 грн.. Крім того, 03.11.2014 року ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № з ОСОБА_1 Відповідно до умов договору банк надав у користування позичальнику 31 875, 00 грн. строком на 60 місяців, а саме з 03.11.2014 року до 03.11.2019 року на споживчі потреби під 0,01% річних, комісія за оформлення кредиту 1 875, 00 грн.

13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу № 13/06/16, відповідно до реєстру боржників № 2 від 13.06.2016 року укладеного до цього ж договору факторингу відбулося відступлення права вимоги за договорами споживчого кредиту від 03.11.2014 року № № , , за якими ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло прав кредитора відносно ОСОБА_1 Про заміну кредитора за договорами споживчого кредиту від 03.11.2014 року № № , відповідач був повідомлений особисто 13.09.2016 року.

Станом на дату укладення реєстру боржників №2 від 13.06.2016 року відповідач мав невиконані зобов»язання перед кредитором ПАТ «ОТП Банк» на підставі яких було нараховано заборгованість за договорами споживчих кредитів від 03.11.2014 року: № в сумі 115 772, 30 грн.; № в сумі 42 827, 69 грн.

Відповідно до умов, укладених з позичальником ОСОБА_1 договорів споживчих кредитів, у разі порушення термінів повернення кредитів та/або термінів сплати процентів за кредит, ОСОБА_1 зобов»язався додатково сплатити банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

З підстав невиконання відповідачем зобов»язань за договорами споживчих кредитів від 03.11.2014 року позивач просить стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку заборгованість у розмірі 162 247, 65 грн., яка станом на 26.10.2016 року становить: за договором: № загальну суму 118 434, 96 грн., яка складається з боргу за кредитом у розмірі 115 772, 30 грн., втрат від інфляції за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 1 378, 06 грн., 3% річних за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 1 284, 60 грн.; № загальну суму 43 812, 69 грн., яка складається з боргу за кредитом у розмірі 42 827,69 грн., втрат від інфляції за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 509, 79 грн., 3% річних за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 475,21грн..

У судове засідання представник позивача ТОВ «Довіра та Гарантія» не з»явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 або ж його представник у судовому засіданні відсутні, про дату, час та місце судового засідання, повідомлені належним чином.

Представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість його явки до суду за станом здоров»я на підтвердження чого суду надіслано копію листка непрацездатності.

Проте, приймаючи до уваги, що неявка позивача та його представника у судове засідання, призначене на 27.11.2017 року є повторною неявкою, за умови, що останні належним чином були повідомлені і про судове засідання, яке було призначене на 18.09.2017 року, однак розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача, оскільки останній повідомив суд про неможливість явки в судове засідання його представника за станом здоров»я, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за позовом ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено два договори про надання споживчого кредиту № № ; № (а.с. 5,11).

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року банк надав у користування позичальнику ОСОБА_1 на споживчі цілі кредит у розмірі 86 164, 99 грн. строком на 60 місяців, а саме з 03.11.2014 року до 03.11.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних, комісії за оформлення кредиту 5 068, 53 грн.;

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року банк надав у користування позичальнику ОСОБА_1 на споживчі цілі кредит у розмірі 31 875, 00 грн. строком на 60 місяців, а саме з 03.11.2014 року до 03.11.2019 рокузі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01% річних, комісії за оформлення кредиту 1 875, 00 грн.

Крім того, умовами, укладених 03.11.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 договорів про надання споживчих кредитів № № ;№, порядок і строк повернення кредитів та сплати процентів за користування кредитними коштами встановлено графіками, які є додатками до договорів, а також передбачено право кредитора на дострокове повернення кредитів з підстав порушення строків виконання позичальником зобов»язань щодо повернення кредитів та сплати відсотків та обов»язок позичальника сплатити банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 26.10.2016 року за договорами споживчих кредитів від 03.11.2014 року становить 162 247, 65 грн., яка складається: за договором № з загальної суми 118 434, 96 грн., з якої боргу за кредитом у розмірі 115 772, 30 грн., втрати від інфляції за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 1 378, 06 грн., 3% річних за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 1 284, 60 грн.; № з загальної суми 43 812, 69 грн., з якої борг за кредитом у розмірі 42 827,69 грн., втрати від інфляції за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 509, 79 грн., 3% річних за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 475,21грн.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Зобов»язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує про невиконання позичальником ОСОБА_1 зобов»язань за договорами про надання споживчого кредиту № №;№ від 03.11.2014 року, що були укладені останнім із ПАТ «ОТП Банк» та набуття ним прав кредитора за цими ж договорами відносно до позичальника ОСОБА_1

Так, судом встановлено, що 13.06.2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №13/06/16 (а.с.17-20).

Відповідно до умов договору факторингу №13/06/16 укладеного 13.06.2016 року: клієнт - ПАТ «ОТП Банк» передав, а фактор ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прийняло право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі портфеля заборгованості; фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору; за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов»язань за кредитними договорами.

За даними реєстру боржників №2 від 13.06.2016 року, що є додатком до укладеного 13.06.2016 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФІК «Довіра та гарантія» договору факторингу №13/06/16 відбулося відступлення права вимоги за договорами споживчого кредиту від 03.11.2014 року № № ,, які були укладені ПАТ «ОТП Банк» з позичальником ОСОБА_1 (а.с. 21-23).

Відповідно до правил статей 1077,1078,1079,1082 ЦК України: за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника); предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога); сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт; боржник зобов»язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що ним було повідомлено боржника ОСОБА_1 про відступлення ПАТ «ОТП Банк» прав вимоги до нього ж фактору ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі договору факторингу №13/06/16 укладеного 13.06.2016 року на підтвердження чого суду надано зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення адресату ОСОБА_1 13.09.2016 року (а.с.2627).

Відповідно до статей 512,514 ЦК України, кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло прав кредитора відносно боржника ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_1

Станом на дату укладення реєстру боржників №2 від 13.06.2016 року відповідач мав невиконані зобов»язання перед кредитором ПАТ «ОТП Банк» на підставі яких було нараховано заборгованість за договорами споживчих кредитів від 03.11.2014 року:№ в сумі 115 772, 30 грн.; № в сумі 42 827, 69 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання за договорами про надання споживчих кредитів № №;№ від 03.11.2014 року, що були укладені останнім із ПАТ «ОТП Банк» та набуття ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прав кредитора за цими ж договорами відносно позичальника ОСОБА_1, відповідно позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за договорами, а також штрафних санкцій, передбачених правилами ст. 625 ЦК України, розрахунок яких позивачем зроблено правильно.

Наразі, заявлені ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до відповідача ОСОБА_1 вимоги про стягнення заборгованості, розрахованої станом на 26.10.2016 року за договорами споживчих кредитів від 03.11.2014 року № , № у розмірі 162 247, 65 грн., яка складається: за договором № з загальної суми 118 434, 96 грн., з якої боргу за кредитом у розмірі 115 772, 30 грн., втрати від інфляції за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 1 378, 06 грн., 3% річних за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 1 284, 60 грн.; № з загальної суми 43 812, 69 грн., з якої борг за кредитом у розмірі 42 827,69 грн., втрати від інфляції за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 509, 79 грн., 3% річних за період з 14.06. по 26.10.2016 року в розмірі 475,21грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору необхідно відшкодувати за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512,514,526,610,625,1049, 1050, 1054,1077,1078,1079,1082ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (п/р № 8901 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, ) заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162 247 (сто шістдесят дві тисячі двісті сорок сім) грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_3) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (п/р № 8901 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 433 (дві тисічі чотириста тридцять три) грн. 71 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.