Справа № 209/4680/16-ц
Провадження № 2/209/272/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участю секретаря Кулік О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зобовязати Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» не обліковувати та не нараховувати їй заборгованість за теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 в сумі 9 802 гривні 26 копійок, яка виникла з вини попередніх власників квартири в період до 17 квітня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що є власником квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1, яку вона придбала на пыдставы Договору купівлі-продажу від 17.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за № 615.

Право власності того ж дня було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після придбання квартири Позивач бажаючи переоформити договір на послуги з теплопостачання дізналась що існує заборгованість попередніх власників квартири за дані послуги, яка обліковується за квартирою.

У зв'язку із цим їй було відмовлено в переоформлені договору із повідомлено про необхідність погашення заборгованості старих власників.

Свій позов позивач нормативно обгрунтовує нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Зазначає, що в неї до придбання квартири не було відносин із відповідачем щодо надання послуг по цій квартирі, а відповідно відсутні підстави виникнення грошових зобов'язань по оплаті старих боргів.

В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В своїх письмових запереченнях відповідач зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову, у зв'язку із відсутністю порушення прав позивача з боку відповідача. Зазначив, що облік дебіторської заборгованості здійснюється ним, в тому числі відповідно до Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", а ведення особового рахунку за приміщенням передбачене Наказом Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва №170 від 23.10.2013 року.

Позивачем в позовній заяві та матеріалах справи не зазначена будь-яка правова норма, якою було б встановлено обовязок відповідача не обліковувати та ненараховувати в обліку відповідача заборгованість яка виникла з вини колишніх власників.

Питання ведення обліку відповідачем вирішується самостійно відповідно до його облікової політики із врахуванням вимог законодавства.

Суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 3 ЦПК України встановлює, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В даній справі позивачем не вказано, які саме його права були порушені і які підлягають захисту, не наведено відповідного правового обґрунтування.

На запитання суду позивач не змогла зазначити, яке конретно її право порушено, і зрештою, зазначила, що ніяке право не порушено.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

В даній справі суд не вбачає порушення будь-яких прав позивача з боку відповідача.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов

Повний текст рішення підписано 24.01.2017 року.