Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/10090/16-ц

Провадження № 2-в/185/21/17

26 січня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-9452/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

16.12.2016 р. заявником ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було подано заяву про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-9452/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 19.12.2016 р. було відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-9452/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, копію вказаної ухвали було надіслано особам, які беруть участь у справі та запропоновано надати суду документи, видані зі справи до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, а також письмові пояснення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не зявились. Неявка учасників процесу у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на положення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зміст п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2", у яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом, суд, дослідивши зібрані матеріали, вважає, що втрачене провадження підлягає частковому відновленню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Київському районному суду м.Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Згідно ст.3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Від Київського районного суду міста Донецька до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 2-9452/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не надходили.

Згідно ст.402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.403 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Відповідно до ч.1 ст.404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.405 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦПК України, до заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.

Відповідно до ч.1 ст.409 ЦПК України, у справі про відновлення втраченого провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати відшкодовуються заявником.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам Кіївським районним судом міста Донецька, які на теперішній час знаходиться на території до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб ( їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до Наказу ДСА України №20/1/4 від 17 лютого 2012 року «Про перелік судових рішень судів загальної юрисдикції, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень» до Єдиного державного реєстру судових рішень включаються судові рішення, постановлені в порядку кримінального, цивільного, господарського та адміністративного судочинства, зокрема, ухвали судів усіх інстанцій про відкриття (порушення) або відмову у відкритті (порушення) провадження у справі, постанови, рішення, вироки судів.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740.

Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

П.п.12-14 Порядку передбачає, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Згідно з п.20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення Київського районного суду міста Донецька від 09.11.2010 року у цивільній справі №2-9452/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зміст якого повінстю відповідає копії, наданій заявником, відтак, суд може встановити зміст рішення у повному обсязі.

Надана заявником копія дубліката виконавчого листа, виданого 23.12.2011 р. Київським районним судом міста Донецька у цивільній справі №2-9452/10 відповідає змісту вказаного рішення, відтак визнається судом достовірною.

Зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами для часткового відновлення втраченого провадження, а тому суд вважає можливим частково відновити втрачене провадження в цивільній справі № №2-9452/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212, 293-296, 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 259/6228/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_4» до ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, а саме рішення Київського районного суду міста Донецька від 09.11.2010 року у цивільній справі №2-9452/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зміст рішення Київського районного суду міста Донецька від 09.11.2010 року у цивільній справі №2-9452/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини:

« Справа №2-9452/10

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2010 року Київський районний суд міста Донецька Донецької області в складі:

головуючого - судді Епель О.В.,

при секретарі- Назаренко К.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу 08.07.2009 року в них народилася дитина донька ОСОБА_6. З вересня 2009 року фактичні шлюбні відносини між нею та чоловіком були припинені, з того часу вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача. ОСОБА_7 знаходиться на її утриманні, а відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Дитина потребує матеріальної допомоги, тому вона звернулася до суду і просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги і наполягала на стягненні з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх його видів заробітку щомісячно до досягнення їх дитиною повноліття, пояснив таке тим, що вона тимчасово не працює, знаходяться у відпустці по догляду за дитиною і її прибуток в теперішній час складається лише з грошової допомоги з боку держави. Цієї суми не вистачає для належного утримання дитини. Разом з тим, відповідач має постійний прибуток та змогу допомагати своїй дитині, але свої обов»язки не виконує&nbsp;належним чином. Оскільки відповідач добросовісно не виконує свої батьківські обов»язки вона вважала за необхідне стягнути з нього аліменти примусово, про що й просила суд.

Відповідач в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнав, погодився з визначеним позивачем розміром цих аліментів, пояснив, що він повністю визнає свій обов»язок щодо утримання своєї дитини - доньки ОСОБА_6. Він має постійне місце роботи і не має утримань за виконавчими документами, а також інших утриманців, тому він має змогу та намір допомагати дитині матеріально.

Вислухав пояснення сторін, дослідив надані суду докази та проаналізував встановлені обставини у їх ;сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов`язани утримувати дитину до досягення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до положень ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред»явлення позову в суд.

Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, сторони з 10.06.2006 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/. Ця дитина мешкає з матір»ю ОСОБА_1 за адресою : м.Донецьк, пр.Київський, б.№ 38 «б»/75 і знаходиться її утрманні. Відповідач, який є батьком цієї дитини, мешкає від неї окремо і добровільно допомогу на утримання дитини не надає. При цьому, він має змогу таку матеріальну допомогу надавати, оскільки є працездатним, має постійне місце роботи та регулярний прибуток і не має інших утриманців чи утримань за виконавчими документами. Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ст.61 ЦПК України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги.

Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач ОСОБА_2, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього Сімейним законодавством України батьківських обов»язків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоров»я дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу своїй дитині, наявність в нього регулярного доходу, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ст. 183 ч.1 СК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також факт визнання позову відповідачем, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Інших обставин, які б мали істотне значення у справі судом встановлено не було.

Як передбачено ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред»явлення позову в суд.

З відповідача, згідно ст.88 ЦПК України, підлягає стягенню на користь держави судовий збір.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60,131, 209,214,215 ,224, 367 ЦПК України , ст.ст. 180,182,184 , 191 Сімейного Кодексу України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 (п»ятидесяти однієї) грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд міста Донецька протягом десяти днів після його проголошення.

СУДДЯ : …»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій