Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 30 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Кочетова Л.Г., Талько О.Б.

при секретарі Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року приватний підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення з найманого працівника ОСОБА_2 16000грн. матеріальної шкоди, заподіяної розкраданням матеріальних цінностей. В обгрунтування позову зазначила, що відповідачка працювала на посаді продавця магазину у с.Дідковичи Коростенського району спочатку без укладення трудового договору, а потім за трудовим договором до 31 жовтня 2014 року. 31 жовтня 2014 року була проведена інвентаризація і виявлена нестача на суму 16000 грн., яку ОСОБА_2 визнала у письмовій розписці.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що факт нестачі (розкрадання) товарів відповідачкою документально підтверджений

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно трудового договору, зареєстрованого у Коростенському міському центрі зайнятості, ОСОБА_2 з 29.09.2014 року по 31.10.2014 року працювала продавцем у приватного підприємця ОСОБА_1 31.10.2014 року позивачка разом із ПП ОСОБА_3 провела інвентаризацію у магазині с.Дідковичи, виявила нестачу на суму 16000грн., про що склала акт результатів перевірки цінностей від 31.10.2014 року (а.с.91-96). 30.10.2104 року ОСОБА_2 написала розписку про те, що взяла в борг у ОСОБА_1 16000грн. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2016 року від 28 липня 2015 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики встановлено, що дана розписка була написана в рахунок погашення нестачі (а.с.4).

Згідно ст. 130 КЗпП України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. У статті 134 КЗпП України міститься вичерпний перелік підстав для покладення на працівника повної матеріальної відповідальності.

Договір про повну матеріальну відповідальність із ОСОБА_2 не укладався; ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку належними та допустимими доказами не доведені; майно під звіт за разовою довіреністю не отримувалось.

За таких обставин підстави для покладення на відповідачку повної матеріальної відповідальності відсутні.

Як передбачено ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству при виконання трудових обовязків працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку.

Протиправними вважаються дії працівника, які суперечать діючому трудовому законодавству, правилам внутрішнього трудового розпорядку, посадовим інструкціям і технічним вимогам. Працівник вважається винним у вчиненні протиправної дії, якщо ця дія вчинена ним умисно (бажав або свідомо допускав спричинення шкоди) або з необережності (внаслідок недбалості або неприпустимої самовпевненості).

Оскільки позивачка не довела, що нестача товару є наслідком винних протиправних дій (бездіяльності) відповідачки, підстави для покладення на неї обмеженої матеріальної відповідальність також відсутні.

Розписка від 30 жовтня 2014 року, написана внаслідок помилкового та такого, що суперечить нормам трудового законодавства, сприйняття ОСОБА_2 обставин з приводу виникнення нестачі, не створює правових наслідків і не є підставою для відшкодування шкоди.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: