провадження № 2/616/7/17
справа № 617/793/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2017 року Великобурлуцький районний суд Харківської області у складі

головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання - Капленко А.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, не з'явилася

третьої особи - Вовчанської державної нотаріальної контори, представник не з'явився,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення нікчемності заповіту, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, зобов'язання Вовчанської державної нотаріальної контори та Вовчанського міського бюро технічної інвентаризації вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: 1) встановити нікчемність заповіту ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий №2658, видане Вовчанською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 про належність їй ? частини будинку АДРЕСА_1; 3) зобов'язати Вовчанську державну нотаріальну контору Харківської області видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом (як сину померлого) на спадкове майно - ? частину будинку АДРЕСА_1; 4) зобов'язати Вовчанське міське бюро технічної інвентаризації Харківської області скасувати реєстрацію права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3, який був власником ? частини будинку АДРЕСА_1. Власником другої половини будинку з 21.04.1976 р. є позивач на підставі договору дарування. ОСОБА_1 проживав з батьком за вказаною адресою до моменту його смерті і вважав, що прийняв спадщину (належну батьку 1/2 частину будинку) на підставі ст. 549 ЦК України 1963 року. Відповідач - дочка померлого та сестра позивача, на момент смерті батька проживала у м. Харкові та не скористалася своїм правом на прийняття спадщини, так як у шестимісячний строк після смерті батька не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини і не вчинила інших дій, які б свідчили про прийняття спадщини. У 2015 році ОСОБА_1 звернувся до Вовчанської держнотконтори з метою оформити спадщину та отримати відповідне свідоцтво. Позивач стверджував, що ОСОБА_2 подала до Вовчанського МБТІ підроблене свідоцтво про право на спадщину. Також позивач стверджував, що ОСОБА_3 ніякого заповіту на ім'я відповідача не складав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та додатково пояснив, що у 1976 році батько - ОСОБА_3, подарував йому ? частину будинку. Він працював водієм, вдома бував рідко і коли батько почав хворіти, просив свою сестру - ОСОБА_2, яка на той час проживала у м. Харкові, доглядати за батьком. Вона доглядала за батьком приблизно місяць, потім батько помер. Незадовго до смерті батько казав йому про свій намір оформити на ОСОБА_1 увесь будинок. Однак спадщину на половину будинку оформила сестра, після чого продала квартиру у м. Харкові та переїхала жити до Вовчанська.

Відповідач ОСОБА_2 надіслала лист з проханням розглядати справу у її відсутність, посилаючись на те, що вона не може прибути до суду за станом здоров'я, оскільки їй 85 років, вона страждає онкологічним захворюванням та є інвалідом ІІ групи. У цьому ж листі відповідач зазначила, що наведені у позовній заяві ОСОБА_1 твердження про підробку документів про її право на спадщину є неправдивими, що вона в установленому законом порядку отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину спірного будинку, яка належала її батьку і яку він їй заповів. Відповідач надіслала копію свідоцтва про право на спадщину, виданого на її ім'я, та копію свідоцтва про смерть батька - ОСОБА_3.

Від Вовчанської державної нотаріальної контори як третьої особи надійшла заява з проханням справу розглянути у відсутність її представника.

Формулюючи вимоги до Вовчанського міського бюро технічної інвентаризації Харківської області, відповідач не вказав зазначену особу як відповідача, незважаючи на пропозицію суду щодо уточнення складу відповідачів, сформульовану в ухвалі суду від 26.09.2016 р.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини.

З матеріалів спадкової справи № 246/93, зареєстрованої в реєстрі спадкових справ 23.06.1993 року під № 366, копія якої за клопотанням позивача витребувана та надійшла з Вовчанської державної нотаріальної контори, встановлено наступне.

ОСОБА_2 23.06.1993 року подала заяву до Вовчанської нотаріальної контори Харківської області про те, що після смерті свого батька - ОСОБА_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1, вона прийняла спадщину за заповітом, який батько залишив на її ім'я. До складу спадкового майна входить ? частина будинку у АДРЕСА_1, та грошовий вклад у відділенні Ощадбанку № 2832 м. Вовчанська на рахунку НОМЕР_1. Нотаріусом перевірено особу заявниці, факт прийняття нею спадщини по наявності в спадкоємця ощадної книжки на ім'я спадкодавця (а.с. 149).

Свідоцтвом про смерть, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується факт смерті ОСОБА_3 (а.с. 150).

Згідно із заповітом, посвідченим 10.11.1989 р. державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Мороховською І.С., на випадок своєї смерті ОСОБА_3 все своє майно, що буде належати йому на день смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_2 (а.с. 151).

Свідоцтвом про народження відповідача підтверджено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 152).

На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 належала на праві власності ? частина спірного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, договором дарування, довідкою-характеристикою Вовчанського МБТІ (а.с. 86-87,153,154).

На підставі вказаних вище документів 23.06.1993 р. державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Вороною Г.В. було видане на імя ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 156).

Згідно з рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 17.10.2003 р. ОСОБА_2 була вселена до спірного будинку. При розгляді цієї справи, де відповідачем був ОСОБА_1, було встановлено, що вона є власником половини спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Цим спростовуються твердження позивача, що про наявність заповіту та свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2 він дізнався лише у 2015 році (а.с. 164-166).

На підставі зібраних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, та згідно з ст. 560 ЦК України отримала свідоцтво про право на спадщину.

Заповіт, на підставі якого вона успадкувала ? частину спірного будинку, був складений та оформлений у відповідності з вимогами ст.ст. 534,541 ЦК України 1963 року.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Позивач не надав ніяких доказів, які б свідчили про недійсність заповіту ОСОБА_3 чи недійсність виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок.

Поняття «нікчемний правочин» взагалі було відсутнє у ЦК України 1963 року.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 січня 2017 року.

Суддя Ю.В. Нестайко