провадження № 2/616/6/17
справа № 616/680/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

4 січня 2017 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання - Капленко А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Великобурлуцька селищна рада, представник до суду не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобурлуцької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади Великобурлуцької селищної ради в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання за ним в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_3, права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та на обґрунтування позовних вимог зазначив у позовній заяві і надав пояснення у судовому засіданні про те, що його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцями після померлого батька залишились лише він та його рідна сестра ОСОБА_4 Коли він звернувся до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, виявилося, що у батька був відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа щодо належності будинку спадкодавцеві нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Будівництво будинку було розпочате батьком у 1989 році, він допомагав батьку у цьому. Завершене будівництво було у 1991 році, на той час у сільських населених пунктах будинки не підлягали реєстрації. Батько користувався будинком, проживаючи у ньому у теплу пору року, а взимку жив у м. Маріуполі Донецької області, де і помер. Після смерті батька він вступив у володіння спадковим майном, періодично сам проживав у будинку та здавав його у оренду, а з 2008 року постійно проживає у цьому будинку.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 після смерті батька прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння та управління будинком, як це було передбачено чинним на той час спадковим законодавством.

Від сестри позивача - ОСОБА_4, про залучення якої у якості третьої особи подавав заяву позивач, не надійшло заяви про згоду на участь у с праві.

Від Великобурлуцької селищної ради надійшов лист з проханням розглянути справ у відсутність представника відповідача та зазначено про відсутність заперечень щодо позовної заяви (а.с. 34).

На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 17 липня 1997 року НОМЕР_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років в м. Маріуполь Донецької області, про що в Книзі реєстрації смертей 18.07.1997 року зроблено відповідний актовий запис за № 1386 (а.с.10).

Рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Леніна від 21.03.1989 р. №3 ОСОБА_3 було надано земельну ділянку площею 0,25 га під забудову у с.Лебедівка, що підтверджується випискою з протоколу загальних зборів (а.с. 17).

Рішенням виконкому Великобурлуцької селищної ради народних депутатів від 10.04.1989 р. було схвалено рішення загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Леніна від 21.03.1989 р. №3 про надання ОСОБА_3 земельної ділянки (а.с. 18).

Надану ОСОБА_3 земельну ділянку було винесено в натуру 16.05.1989 р., про що складений акт та видано дозвіл архітектором Великобурлуцького району на виконання робіт з індивідуального житлового будівництва (а.с. 20-22).

В довідці Великобурлуцької селищної ради повідомляється, що згідно даних погосподарської книги селищної ради за 1991-1995 роки, особистий рахунок №883, власником будинку АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_3, а за 1996-2000 роки власник будинку не вказаний (а.с. 23).

У Великобурлуцькому бюро технічної інвентаризації Харківської області був виготовлений станом на 09.09.2013 року технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, замовником якого був ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Постановою державної нотаріальної контори Харківської області було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 тому що відсутній документ про право власності або інший документ, що підтверджує власність спадкодавця на цей житловий будинок (а.с. 55-58).

Свідок ОСОБА_5 дала показання, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_1, у будинку АДРЕСА_2 Будинок у 1988 році почав будувати ОСОБА_3, йому допомагав ОСОБА_1 Будинок побудували швидко, фактично за один рік. ОСОБА_3 проживав у будинку у теплу пору року, іншу частину року проживав у м. Маріуполь. Після смерті ОСОБА_3 його син - ОСОБА_1, навідувався до будинку час від часу, здавав будинок в оренду, з 2008 року сам проживає в ньому постійно.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, що їй відомо, що будинок по АДРЕСА_1 будувався приблизно у 1988 році. Вона це бачила, відвідуючи свою матір - ОСОБА_5, яка живе по сусідству. З 1995 року вона проживає з матір'ю по АДРЕСА_2, та їй відомо, що у сусідньому будинку (по АДРЕСА_1) постійно ніхто не жив, жили лише у теплу пору року. Після смерті батька ОСОБА_1 періодично навідувався до будинку, з 1997 року по 2008 рік там час від часу жили квартиранти, а з 2008 року ОСОБА_1 сам постійно проживає у цьому будинку.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР (чинного на час відкриття спадщини), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з п.4. Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у

містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, реєстрації підлягали будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності.

Згідно з пунктами 6,7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Село Лебедівка, де розташований будинок, є селом, де не підлягали обов'язковій реєстрації всі будинки і домоволодіння.

При розгляді справи доведено, що спірний житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_3.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що позивач як спадкоємець першої черги після смерті спадкодавця фактично вступив в управління спадковим майном, прийнявши тим самим спадщину. Однак внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, і неможливості його отримання на ім'я спадкодавця після смерті останнього, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення свого права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем у той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений 9 січня 2017 року.

Суддя Ю.В. Нестайко