АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3600/17 Справа № 207/1372/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Подобєд О. К. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором у відповідача станом на 28 лютого 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 18797,59 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 січня 2008 року в розмірі 18797,59 грн., з яких: 5391,99 грн. - заборгованість за кредитом, 7524,67 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4747,71 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 883,22 грн. - штраф (процентна складова).

Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 18797,59 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згода ОСОБА_2 на те, що заява-анкета разом з Умовами надання кредиту фізичним особам, складає між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 28 лютого 2014 року, внаслідок неналежного виконання зобов'язань, ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 січня 2008 року в розмірі 18797,59 грн., з яких:

- 5391,99 грн. - заборгованість по кредиту;

- 7524,67 грн. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом;

- 4747,71 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 883,22 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно до ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України, враховував наявні в матеріалах справи докази та виходив із того, що позивачем належним чином доведено невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором №б/н від 21 січня 2008 року, внаслідок чого в банку виникло законне та обґрунтоване право на примусове стягнення грошових коштів з боржника.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, а також на неповне з'ясування судом всіх обставин справи, що мають значення для її вирішення.

Зокрема, відповідач вважає, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21 січня 2008 року з посиланням лише на примірник договору є безпідставними та необґрунтованими, оскільки належним в розумінні ст. ст. 57 - 60 ЦПК України доказом може бути лише оригінал договору із підписом боржника.

Також, ОСОБА_2 зазначає, що підпис на бланку анкети-заяви на видачу кредиту, яка разом з додатками та Умовами складає між сторонами кредитний договір, виконаний іншою особою, у зв'язку з чим апелянтом було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Так, судом апеляційної інстанції розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 неодноразово відкладався у зв'язку із неявкою останнього до судового засідання.

Водночас, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також, для забезпечення в подальшому можливості призначення судової почеркознавчої експертизи, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року було задоволено клопотання апелянта про витребування доказів та зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору №б/н від 21 січня 2008 року.

Вказана ухвала була виконана позивачем в повному обсязі, в судове засідання, призначене на 13 грудня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» надав оригінал спірного договору, який було оглянуто колегією суддів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлений був належним чином, про причини своєї неявки не повідомив та своїм правом щодо призначення експертизи та надання додаткових пояснень стосовно наданого банком оригіналу договору не скористався.

Таким чином, з огляну на вказані обставини, оглянувши в судовому засіданні оригінал договору №б/н від 21 січня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність належними доказами позовних вимог позивача про стягнення заборгованості.

Розмір заборгованості з усіма його складовими на загальну суму 18797,59 грн. підтверджується розрахунком наданим ПАТ КБ «ПриватБанк» та наявним в матеріалах справи.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова