У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2017 р.

Жмеринський мі-ськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Верніка В.М.,

при секретарі - Українець П.І.,

із участю : - заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.12.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цією скаргою, вказавши, що ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 04.10.2016 року державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 зобовязано вислати на його адресу рекомендованим листом копію постанови від 25.03.2016 року. На подану ним вказаному державному виконавцю власну заяву від 17.10.2016 року щодо розрахунку та повідомлення йому суми заборгованості по аліментам не отримав ніякої відповіді, що вважає порушенням вимог ч.4 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" у попередній редакції. Також зауважив про порушення державним виконавцем вимог ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" у попередній редакції за відсутності вказівки боржнику самостійно виконати рішення по аліментам у постанові про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 року, порушення вимог п.3 ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" у попередній редакції щодо незазначення ідентифікаційного номеру боржника, а також порушення вимог п.13 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" у попередній редакції щодо нездійснення державним виконавцем накладення штрафу на боржника та невикористання свого праву на це згідно положень ст.75,89 попередньої редакції Закону України "Про виконавче провадження". Посилаючись на відсутність у нього будь-яких документів, відповідей на заяви та скарги вказаного відділу ДВС про хід виконавчого провадження просив поновити йому строк звернення до суду та визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 щодо невчинення останнім наведеного переліку дій в межах виконавчого провадження стосовно виконавчого листа №2/130/955/2015 від 12.10.2015 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї скарги з викладених в ній обгрунтувань. Вказав, що про факт оскаржуваної бездіяльності державного виконавця йому стало відомо в ході розгляду його минулої скарги на бездіяльність державного виконавця Журби С.П. іншим складом суду. Просив задоволити скаргу.

Державний виконавець Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 за його належним викликом в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, будь-яких заперечень не представив. Копії матеріалів виконачого провадження на вимогу суду також не направив.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання за його викликом також не зявився, не повідомивши причин своєї неявки та не надавши ніяких заяв щодо даної скарги стягувача.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, суд доходить наступного.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 385 ЦПК України установлений десятиденний строк для подання скарги до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічний порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено положеннями ч.1,5 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні установлено, що постановою державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 від 25.03.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/130/955/2015, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 12.10.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно (а.с.2), що визначає підсудність розгляду скарги Жмеринським міськрайонним судом.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2016 року, яка набула законної сили 13.10.2016 року, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 серед іншого щодо невиконання вимог ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" в його попередній редакції про направлення ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 року та зобовязано його негайно після набрання цією ухвалою суду законної сили направити стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію вказаної постанови (а.с.3-4,8).

Судом визнається безпідставною вимога заявника ОСОБА_1 стосовно визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 щодо його зобовязання направлення ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 року, оскільки щодо даної обставини вже ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами та з тих самих підстав, що визначає наявність судового захисту та дієву можливість реалізації відновлення оспорюваного права, а тому провадження в справі у цій частині вимог підлягає закриттю згідно вимог п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України з огляду на вказівку, що міститься у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" про те, що справи за такими скаргами розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, натомість останньою нормою не встановлено певного предмету судового рішення, що може бути прийнято за результатами розгляду скарги.

Також судом встановлено, що заявою від 17.10.2016 року ОСОБА_1 просив державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 розрахувати заборгованість по аліментам за весь період стягнення з 10.08.2015 року та повідомити за вказаною адресою його проживання; дана заява отримана вказаним органом ДВС 19.10.2016 року (а.с.6,7).

З огляду на повідомлення заявником обставини неотримання ним, як стягувачем, до теперішнього часу відомостей про заборгованість по аліментам за заявою щодо її розрахунку від 17.10.2016 року та неспростування цього факту державним виконавцем ні в який спосіб, суд вважає, що в даному конкретному випадку було дотримано строки подачі скарги в частині цієї бездіяльності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця; виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, подання заяви стягувачем.

За недоведенням державним виконавцем належного виконання ним вказаної вимоги закону за відповідним зверненням стягувача ОСОБА_1 стосовно повідомлення його про розрахунок заборгованості із сплати аліментів, судом вбачаються формальні ознаки неправомірності такої бездіяльності державного виконавця, що визначає підстави задоволення скарги в цій частині вимог.

Разом з тим, приймаючи до уваги обставини надання відомостей про заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/130/955/2015 від 12.10.2015 року Жмеринського міськрайонного суду, саме в межах якого подано дану скаргу, головним державним виконавцем Максименко М.Ф. (а.с.15), прізвище та ініціали якого є відмінними від імя державного виконавця, бездіяльність якого заявлена до оскарження, суд вважає за необхідне визнати неправомірною вказану бездіяльність саме головного державного виконавця Відділу ДВС Соломянського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_4, як службової особи, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушеного права заявника, що є основною метою вирішення заявленої скарги.

Судом визнається безпідставними вимоги заявника в частині оскарження бездіяльності державного виконавця щодо ненакладення штрафу на боржника за несплату у повному обсязі суми стягуваних аліментів, оскільки вимогами ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, що була чинною до 04.10.2016 року) та вимогами ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" у чинній наразі редакції послідовно передбачено право державного виконавця накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб лише у випадках, передбачених законом. При цьому ані положеннями попередньої редакції, ані положеннями чинної редакції Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено накладення державним виконавцем штрафу за наслідком невиконання зобовязань майнового характеру, зокрема, щодо періодичної сплати аліментів. Тому за відсутності відповідних повноважень державного виконавця скарга в цій частині вимог підлягає залишенню без задоволення.

Також судом не вбачається підстав задоволення решти заявлених вимог щодо бездіяльності державного виконавця із відсутності вказівки боржнику самостійно виконати рішення по аліментам у постанові про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 року та незазначення ідентифікаційного номеру боржника, оскільки положеннями чинної редакції Закону України "Про виконавче провадження" таких вимог, у тому числі стосовно вказівки ідентифікаційного номеру боржника фізичної особи, який не є субєктом підприємницької діяльності, не передбачено. Відтак за скасуванням чинності попередньої редакції Закону України "Про виконавче провадження", його норми надалі втратили юридичну силу, а норми діючого наразі Закону України "Про виконавче провадження" не можуть збільшувати обсяг цивільної відповідальності щодо правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, але не охоплюються його положеннями.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 205, 210, 383, 385, 386, 387 ЦПК України, ст.18, 71, 74 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити частково.

Провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 стосовно його зобовязання до направлення заявнику рекомендованим поштовим відправленням копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 року закрити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо неповідомлення стягувачу ОСОБА_1 за його заявою від 17.10.2016 року розміру заборгованості із сплати аліментів у виконавчому провадженні за виконанням виконавчого листа №2/130/955/2015, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 12.10.2015 року.

Зобовязати головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 невідкладно направити стягувачу ОСОБА_1 повідомлення розміру заборгованості із сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а іншими заінтересованими особами, які беруть участь у справі, - у той же строк з часу отримання копії ухвали, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.