18.01.2017 Справа № 363/3853/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 року, Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Котлярової І.Ю,

при секретарі Палій Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про звільнення майна з-під арешту в обґрунтування якого вказала, що 06.10.2004 року рішенням Вишгородського районного суду з її матері ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 заборгованість у сумі 1066.00 гривень. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ від 02.02.2005 року, серія АА № 378380 було накладено арешт на все майно боржника, а саме ОСОБА_2. Після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 21.12.2014р., позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини оскільки на майно померлої ОСОБА_2 було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця «Про арешт майна».

Звернувшись до відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ із заявою про звільнення майна з під арешту, отримала відмову, оскільки виконавче провадження у зв`язку із закінченням строків зберігання завершених виконавчих проваджень, було знищено. Крім того, у листі ВДВС Вишгородського РУЮ від 26.10.2016р. № 14951, вказано, що 22.12.2005 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу завершено у звязку із сплатою боргую та за для зняття арешту з майна, ОСОБА_1 має право звернутися до суду, оскільки ВДВС Вишгородського РУЮ не має правових підстав для зняття арешту. У зв`язку із чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить зняти арешт з всього майна, що належить ОСОБА_2, який було накладено постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ серія АА № 378380 від 02.02.2005 року.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 06.10.2004 року рішенням Вишгородського районного суду з її матері ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 заборгованість у сумі 1066.00 гривень (а.с. 10-11).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ від 02.02.2005 року, серія АА № 378380 було накладено арешт на все майно боржника, а саме ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла 21.12.2014 року (а.с. 12).

26.10.2016 року, ОСОБА_1 звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_2, однак отримала відмову, оскільки на майно померлої ОСОБА_2 було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця «Про арешт майна» (а.с.23).

Відповідно до листа Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.10.2016р. № 14951, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 329189 з виконавчого листа № 5/2-1672 від 22.12.2004р., що видав Вишгородський районний суд, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 1066.00 грн., та зазначене виконавче провадження завершено на підставі ст. 37 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із сплатою боргу. Крім того, зазначили, що оскільки термін зберігання виконавчих проваджень становить три роки, матеріали даного виконавчого провадження було знищено (а.с. 24,40). У судове засідання представник відповідача не зявився, копії постанови про закінчення виконавчого провадження, як і заперечень з приводу заявлених вимог не надав.

Крім того, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження, арешт накладений на майно боржника знімається. В порушення зазначених норм законодавства, державним виконавцем арешт з майна боржника ОСОБА_2 знятий не був.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу було завершено у звязку із сплатою боргу, державним виконавцем в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент закінчення виконавчого провадження, арешт з майна боржника знятий не був, а тому усе майно ОСОБА_2 має бути звільнено з під арешту.

На підставі викладеного та керуючись: Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 16 321 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з всього майна, що належить ОСОБА_2, який було накладено постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ серія АА 378380 від 02.02.2005 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя - І.Ю.Котлярова