Р І Ш Е ННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача в режимі

відеоконференції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, суд,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди. Позивач у позові вказує, що проходив військову службу на території Демократичної республіки Афганістан у період з 07 лютого 1986 року по 10 листопада 1987 року. У 1986 році, при виконанні службового обов'язку в ДРА, отримав множинні осколкові поранения голови, обох рук (ЗЧМТ - контузія головного мозку - 1986 p.), проявом якого стали шкіряні рубці в анатомічних областях, що підтверджується висновком спеціаліста з судово-медичної експертизи №1735/Ж від 06 липня 2016 року, які призвели до розвитку захворювання: «Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ - контузії у вигляді посттравматичної та дисциркулярної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст., прогресуючий кризовий перебіг, з вираженим церебростенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією з частими судинними кризами, мнестичним зниженням, емоційно - вольовою нестійкістю. Посттравматичний цереборальний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, вираженим вестибуло - атактичним синдромом, цетральною вестибулярною дисфункцією III ст., стійко вираженим цефалічним синдромом», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами.

У зв'язку з травмою, отриманою під час захисту Вітчизни, порушено нормальний життєвий стан ОСОБА_1, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. Постійно виникає головна біль при зміні погоди, фізичному навантаженні, запаморочення, похитування при ході, значне погіршення пам'яті, зниження слуху, працездатності, дратівливість, порушення сну, загальна різка слабкість.

Позивач не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена його душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному стані. Відчуває себе втраченим для суспільства та родини людиною, оскільки не може допомогти своїй родині як матеріально, так і фізично, повноцінно виконувати свої обов'язки по господарству. Тривале лікування позначилося не тільки на його здоров'ї, а також і на його психіці, постійно виникають проблеми з придбанням ліків, які є занадто дорогими. Він постійно знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості відновлення здоров'я не має і йому необхідно жити з усіма вищеперелічиними хворобами. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено його нормальні життєві зв'язки, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Значна частина пенсії, яку отримує ОСОБА_1, витрачається на придбання ліків та оздоровлення, постійні медичні огляди, санаторне лікування. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з Міністерства оборони України моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, викладені у заяві, просить їх задовольнити. Суду пояснив, що встановлена йому ІІІ група інвалідності є наслідком отриманого поранення у 1986-му році, повязаному з виконанням ним обовязку військової служби при перебуванні у країні, де проводились бойові дії. Свої моральні страждання пояснює тим, що його здоровя з кожним роком погіршується, що призводить до тривалого лікування, реабілітації та потребує значних коштів. Погіршились його соціальні звязки, він фактично втратив можливість вести повноцінне життя.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні просить відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки він не надав доказів спричинення йому моральної шкоди Міністерством оборони України.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу на території Демократичної республіки Афганістан у період з 07 лютого 1986 року по 10 листопада 1987 року. У 1986 році, при виконанні службового обов'язку в ДРА, отримав множинні осколкові поранения голови, обох рук (ЗЧМТ - контузія головного мозку - 1986 p.), проявом якого стали шкіряні рубці в анатомічних областях, що підтверджується висновком спеціаліста з судово-медичної експертизи №1735/Ж від 06 липня 2016 року, які призвели до розвитку захворювання: «Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ - контузії у вигляді посттравматичної та дисциркулярної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст., прогресуючий кризовий перебіг, з вираженим церебростенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією з частими судинними кризами, мнестичним зниженням, емоційно - вольовою нестійкістю. Посттравматичний цереборальний арахноїдит з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, вираженим вестибуло - атактичним синдромом, цетральною вестибулярною дисфункцією III ст., стійко вираженим цефалічним синдромом», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами.

У зв'язку з травмою, отриманою під час захисту Вітчизни, порушено нормальний життєвий стан ОСОБА_1, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. Виникає головна біль при зміні погоди, фізичному навантаженні, запаморочення, похитування при ході, значне погіршення пам'яті, зниження слуху, працездатності, дратівливість, порушення сну, загальна різка слабкість.

При оцінці моральної шкоди, суд виходить із тривалості й глибини душевних страждань Позивача, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також з фізичного та фактичного значного погіршення стану здоров'я, оскільки ушкодження здоров'я ОСОБА_1 зазнав проходячи військову службу в ДРА з 1986 року, саме з цієї дати він і отримав чисельні хвороби, які турбують його і по сьогоднішній день.

Після чисельних лікувань стан здоров'я ОСОБА_1 не покращився.

За результатами огляду за висновками медико-соціальної експертної комісії від 07 вересня 2016 року ОСОБА_1 була встановлена 3 група інвалідності, яка пов'язана з виконанням ним обов'язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії.

Витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №3021 від 12 липня 2016 року, підтверджується, що виявлені у ОСОБА_1 травми та захворювання, як і їх наслідки - це травми, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби.

Статтею 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або - юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується собою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань і фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, керуючись положенням ст. 23 ЦК України при визначенні розміру компенсації моральної шкоди, яка була заподіяна позивачу в результаті ушкодження здоров'я, суд має враховати глибину фізичних страждань позивача, який втратив працездатність в результаті травми, і дотримуватись принципів розумності та справедливості, прийти до правильного висновку.

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Обов'язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції ВСУ, викладений в постанові від 21 жовтня 2014 року у справі №3-86гс14, який згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для суддів.

Відповідно до ч.2 ст.25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконного прийняття рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових осіб і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.

У Позивача третя група інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язанного з проходженням військової служби, дає правові підставі суду для задоволення його позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 знайшов своє обгрунтування у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, яка була заподіяна Позивачу внаслідок втрати здоровя, суд враховує глибину моральних страждань, принципи розумності та справедливості, а тому вважає достатнім розмір відшкодування у 30 000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 131, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково:

Стягнути з Міністерства оборони України () на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) грн. у якості відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з Міністерства оборони України () на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик