Провадження № 2/389/1145/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі : головуючого судді Українського В.В.,

при секретарі Василенко І.В.,

за участю прокурора Нельги М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа: Головне управління ДФС в Кіровоградській області, про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просить зняти арешт з належної йому 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивував тим, що вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 18.12.2012 йому призначено покарання з конфіскацією майна. Належна йому частина квартири не була реалізована виконавчою службою в звязку з відсутністю купівельного попиту, однак арешт, накладений на неї в звязку з реалізацією, також не знятий. Постановою відповідача про повернення виконавчого документу стягувачеві від 24.09.2014 постановлено повернути виконавчий документ стягувачеві, припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській областів судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Посилаючись насамперед на те, що являється не належним відповідачем у даній справі.

Прокурор в судовому засіданні погоджуючись з думкою представника ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Представник третьої особи Головного управління ДФС в Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Заслухавши думку представника відповідача у справі, враховуючи думку прокурора, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.09.2012, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання у виді 8років позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с.10-14).

Згідно з вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 18.12.2012, вирок Знамянського міськрайонного суду від 28.09.2012, в частині призначення покарання скасовано та призначено нове покарання у виді 9років позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с.15-18).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вбачається, що на майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження виданої 08.07.2013 ВДВС ОСОБА_2 МРУЮ накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (а.с.17).

Постановою державного виконавця ВДВС ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції про повернення виконавчого документа від 24.09.2014 року, виконавчий лист виданий Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області 21.06.2013 про конфіскацію майна ОСОБА_1, яке належить йому на праві власності на користь держави, повернуто стягувачеві, оскільки нерухоме майно боржника, а саме ? частина однокімнатної квартири №206 по вул. Фрунзе, у будинку №122 в м. Знамянка, 13.05.2014 знято з реалізації у звязку з відсутністю купівельного попиту, а інше майно у боржника відсутнє (а.с.14-16).

У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України.

За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує рішення лише на тих доказах, які були досліджені в судовому засіданні.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи та перевіривши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 р. "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", - відповідачами у таких справах є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачем в справі за позовом про зняття арешту з майна є або боржник, або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Таким чином, ОСОБА_2 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області є неналежним відповідачем у даній справі.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що позивач у судове засіданні не зявився, подавши відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності, суд був позбавлений можливості розяснити йому право заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача.

Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України заміна неналежного відповідача може здійснюватись лише за клопотанням позивача. Суд не наділений повноваженнями проводити заміну неналежного відповідача за власною ініціативою за відсутності клопотання позивача.

Разом з тим предявлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 р. «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа: Головне управління ДФС в Кіровоградській області, про зняття арешту з нерухомого майна, - відмовити.

Судові витрати віднести по фактично понесеним.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3