Номер провадження 2/289/166/17
Справа № 289/2055/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Пергун Р.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької об"єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та дві земельні ділянки, виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, ОСОБА_2 склала заповіт в якому заповіла все своє майно позивачу, іншим чином ніж шляхом звернення до суду йому спадкові права не набути, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та земельні ділянки.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Веприн, Радомишльського району, Житомирської області у віці 76 років, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, була власником цілого житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок площею 1,9450 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та площею 0,5900 га (кадастровий номер НОМЕР_3), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 що належали ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 10 жовтня 2007 року, виданий на її ім'я на підставі розпорядження Радомишльської райдержадміністрації № 224 від 16.11.2004 року.

Крім того, судом встановлено, що 07.10.2009 року ОСОБА_2 склала заповіт в якому заповіла все своє майно ОСОБА_1.

У зв'язку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє його позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд його позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років в с. Веприн, Радомишльського району Житомирської області - право власності на спадкове майно, а саме на:

цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1;

земельну ділянку площею 1,9450 га (кадастровий номер НОМЕР_2) і земельну ділянку площею 0,5900 га (кадастровий номер НОМЕР_3),

цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 що належали ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 10 жовтня 2007 року, виданий на її ім'я на підставі розпорядження Радомишльської райдержадміністрації № 224 від 16.11.2004 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький