Дата документу 12.01.2017
Справа № 320/7797/16-ц
Провадження № 2/320/618/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
за участю секретаря: Данчук К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, цивільну справу за позовом органа опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В позові зазначено, що відповідачі є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, вихованням дітей не займаються, їх долею не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дітей не піклуються. Позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей на користь фізичної чи юридичної особи, під опіку або на виховання якій будуть передані діти, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1059 року, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про шлюб, виданого 17 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, 17 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка - ОСОБА_1 та дружини - ОСОБА_2, про що 17 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 510.
Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 28 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 10 вересня 2013 року складено відповідний актовий запис № 1130.
Згідно свідоцтва про народження, виданого 11 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 11 лютого 2016 року складено відповідний актовий запис № 164.
Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10 червня 2015 року, 10 червня 2015 року о 12 годині 30 хвилин була виявлена дитина чоловічої статі, залишена за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1. Дитина доставлена до КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня».
Згідно інформації Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 15 червня 2015 року, 10 червня 2015 року до Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від медичної сестри Мелітопольської дитячої лікарні надійшло повідомлення про те, що в приймальне відділення дитячої лікарні звернувся ОСОБА_6, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та повідомив, що 08 червня 2015 року до нього прийшла знайома ОСОБА_7 й попросила приглянути за її дитиною, віком приблизно два роки, після чого пішла у невідомому напрямку та за дитиною не приходила. Невідома дитина була влаштована до КУ «Мелітопольська дитяча лікарня». В ході розгляду повідомлення була встановлена мати дитини ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3, та її дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була влаштована до дитячої лікарні. ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП.
Згідно повідомлення комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10 лютого 2016 року, дільничний лікар-педіатр відвідав родину, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3. Мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_3, діти - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (мешкає у бабусі), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та новонароджений хлопчик, ІНФОРМАЦІЯ_2. При первинному патронажі до новонародженої дитини виявлено, що родина проживає в приватному будинку, де відсутнє централізоване водопостачання та відсутня достатня вентиляція приміщення, в якому перебуває новонароджена дитина. Санітарний стан жилих кімнат вкрай незадовільний (на підлозі сміття, брудна білизна). В кімнаті, де знаходяться діти, встановлена електроплита з відкритою спіраллю накалювання. Електропроводка в кімнатах вільна до доступу з епізодами короткого замикання. Новонароджена дитина недоношена, строк гестації 36 тижнів, ВУІ, ЗВУР по гипопластичному типу, перинатальне ішемичне враження ЦНС, вроджена вада серця, відкрите овальне вікно, неонатальна жовтяниця, неповне зрощення ІІ-ІІІ пальців обох стоп. З огляду на нестабільність стану дитини та необхідність динамічного спостереження, більш детального обстеження, рекомендовано госпіталізацію дитини в відділення патології новонароджених. Мати дитини відмовилась від госпіталізації. У старшої дитини - ОСОБА_3 діагностовано гострий обструктивний бронхіт. Рекомендоване лікування в дитячій лікарні, мати відмовилась. В амбулаторних умовах дитина повноцінного лікування не отримує. У рентгенограмі матері від 02 лютого 2016 року - фіброзно-вогнищеві зміни долі правої легені. Вжиті заходи: виконаний патронаж з наданням рекомендацій по догляду та лікуванню; проведена бесіда про необхідність стаціонарного лікування дітей; отримана письмова відмова матері від госпіталізації; наполегливо рекомендовано дотримуватись санітарно-гігієнічних норм по догляду за дітьми та оселею.
Згідно повідомлення комунальної установи «Мелітопольська міська дитяча лікарня» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 29 квітня 2016 року, дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який з 25 лютого 2016 року по 28 квітня 2016 року знаходився у КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Гіпоксично-ішемічне враження ЦНС, синдром нервово-рефлекторного збудження, бактеріальний сепсис новонародженого, вроджена пневмонія, недоношеність 36 тижня гестації», був переведений до КУ «Мелітопольська дитяча лікарня» 28 квітня 2016 року. За час перебування в Запорізькій обласній дитячій лікарні мати не відвідувала дитину та не купувала медикаменти, засоби догляду, тощо. 22 квітня 2016 року службою у справах дітей до лікарні влаштовано дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно інформації Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про перебіг соціального супроводу сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 13 червня 2016 року, в сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виховуються неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Родина зареєстрована та проживає за адресо.: АДРЕСА_2. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10 липня 2015 року та наказу Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 10 липня 2015 року сім'ю було взято під соціальний супровід у зв'язку із низьким виховним потенціалом матері. Під час перебування сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під соціальним супроводом у Мелітопольському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з батьками були проведені консультації щодо підвищення батьківського потенціалу, покращення житлово-побутових умов, профілактики шкідливих звичок, а також було роз'яснено норми чинного законодавства України щодо виконання батьківських обов'язків та наслідки за їх невиконання. За період здійснення соціального супроводу були досягнуті позитивні зміни у відношенні батьків до виконання ними своїх батьківських обов'язків, але вони мали короткостроковий характер. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила недоношену дитину (ОСОБА_4. Дитина мала численні вади здоров'я та 11 лютого 2016 року була госпіталізована до КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» Мелітопольської міської ради Запорізької області, а пізніше переведена до КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради. Мати і батько за період перебування молодшої дитини в медичній установі лише два рази її відвідали, в телефонному режимі дуже рідко цікавилися станом дитини. Під час здійснення соціального супроводу мати ОСОБА_2 періодично зникала на два - три дні, близькі не знали її місцезнаходження. Дитина ОСОБА_3 залишалася з батьком або з хворою бабусею ОСОБА_9 (зі слів бабусі вона перебуває на обліку в Мелітопольському психіатричному диспансері з діагнозом шизофренія). Повернувшись в родину, мати пояснювала своє зникнення необхідністю відпочити та зняти стрес. Зі слів ОСОБА_2 в ці періоди вона зловживала алкоголем. На сьогоднішній день проблема зловживання матір'ю алкогольними напоями не вирішена. 22 квітня 2016 року дитину ОСОБА_3 за заявою батька влаштовано до КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» Мелітопольської міської ради Запорізької області. За слів батька він був вимушений так вчинити, оскільки його дружина знову зникла і була відсутня вдома протягом трьох днів, тому він знаходився з дитиною та не міг працювати. 28 квітня 2016 року молодшу дитину ОСОБА_4 було переведено з КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради до КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» Мелітопольської міської ради Запорізької області. За період перебування дітей в медичному закладі мати відвідала дітей лише один раз. Батько відвідав дітей п'ять разів. Зустрічі мали короткостроковий характер. Мати і батько не приймають участь в утриманні та лікуванні дітей. Під час здійснення відвідування родини за місцем проживання з метою з'ясування цільового використання батьками отриманої допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надали фахівцям із соціальної роботи вичерпної інформації про використання допомоги. Також під час бесіди з членами родини з'ясовано, що ОСОБА_2 з травня 2016 року проживає за іншою адресою з іншим чоловіком. У телефонному режимі від чоловіка на ім'я ОСОБА_2 було отримано інформацію, що ОСОБА_2 проживає разом з ним за межами м. Мелітополя Запорізької області. ОСОБА_2 з 06 травня 2016 року жодного разу не телефонувала фахівцю із соціальної роботи та не відвідувала Мелітопольський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. ОСОБА_1 з 06 травня 2016 року перестав співпрацювати з Мелітопольським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, посилаючись на зайнятість (він був відсутній вдома під час відвідувань родини фахівцями із соціальної роботи за місцем проживання, перестав відвідувати Мелітопольський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, періодично з ним був відсутній телефонний зв'язок). ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неодноразово було надіслано повідомлення про намір припинення соціального супроводу та розірвання договору про здійснення соціального супроводу. 08 червня 2016 року рішенням комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області родину знято з соціального супроводу.
Згідно акту про факт передачі дитини до будинку дитини «Сонечко» від 04 серпня 2016 року, представники КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» прийняли дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти передані в задовільному стані, соматично здоровими.
Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2016 року, ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 гривні 00 копійок. Зазначена постанова набрала законної сили 27 вересня 2016 року.
Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2016 року, ОСОБА_2 було визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 гривні 00 копійок. Зазначена постанова набрала законної сили 04 жовтня 2016 року.
Згідно повідомлення комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 07 листопада 2016 року, за час перебування малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 04 серпня 2016 року по теперішній час дітей ніхто з батьків, родичів не відвідує, станом здоров'я, умовами утримання та виховання, потребами дітей не цікавиться. Письмових, усних запитів про дітей від батьків, родичів на адресу будинку дитини «Сонечко» не надходило. Батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню своїх дітей, порушують права дитини на зростання та виховання в сімейному оточенні.
Згідно повідомлення комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 27 грудня 2016 року, за час перебування малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 04 серпня 2016 року по теперішній час дітей ніхто з батьків, родичів не відвідує, станом здоров'я, умовами утримання та виховання, потребами дітей не цікавиться. Письмових, усних запитів про дітей від батьків, родичів на адресу будинку дитини «Сонечко» не надходило. Батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню своїх дітей, порушують права дитини на зростання та виховання в сімейному оточенні.
Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 08 грудня 2016 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2, встановлено, що батьки свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню своїх дітей, не забрали дітей з КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» Мелітопольської міської ради Запорізької області, з КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради без поважної причини та протягом шести місяців не виявляли до них батьківського піклування. Тому орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Таким чином, судом встановлено, що батьки дитини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 систематично, навмисно та свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей протягом тривалого часу: не виявляють інтересу до існування своїх дітей, їх долею не цікавляться, вихованням не займаються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема не забезпечують їх харчування та лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не виявляють бажання спілкуватися з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі.
Крім того, відповідачі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, хоча є працездатними та мають можливість надавати допомогу на утримання дітей.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітніх дітей, позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягнути з кожного з відповідачів на користь фізичної чи юридичної особи, під опіку або на виховання якій будуть передані діти, аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей.
Відповідно до ст. 88 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з кожного відповідача на користь держави.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 107, 197, 208, 212 - 215, 224 - 228, 367 ЦПК України,
Позов органа опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, на користь фізичної чи юридичної особи, під опіку або на виховання якій будуть передані діти, аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Мелітополь Запорізької області, на користь фізичної чи юридичної особи, під опіку або на виховання якій будуть передані діти, аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Мелітополь Запорізької області, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: