Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4182/17 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» , треті особи наглядова рада Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» в особі голови Мартиненка Сергія Івановича, голова правління Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» Береза Анатолій Валентинович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,який уточнила в процес розгляду справи.

В позові зазначила, що вона з 06 вересня 2013р. працювала начальником юридичного бюро відділу управління економічної безпеки та правового забезпечення. На дану посаду була призначена на підставі наказу № 79 К. 25.01.2017р. на підставі наказу № 11 б її було звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. В лютому місяці 2017р. вона звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про оскарження даного наказу про її звільнення. 13.03.2017р. Ухвалою суду було відкрито провадження за її позовом. 13.06.2017р. її позовну заяву було залишено без розгляду, в зв'язку з повторною її неявкою у судове засідання. Вона не могла з'явитися до суду в зв'язку з хворобою. Вважає, що пропуск місячного строку звернення до суду є поважним та просить його поновити.

Звільнення її з посади начальника юридичного бюро відділу управління економічної безпеки та правового забезпечення ПАТ «Запоріжабразив» вважає незаконними та безпідставним. В обґрунтування свого позову зазначає, що відповідно до п. 9.42 Статуту ПАТ «Запоріжабразив» до виключної компетенції наглядової ради належить узгодження кандидатур посадових осіб, а також головних спеціалістів з організаційно-розпорядчими функціями і адміністративно- господарськими повноваженнями, вивільнення і розірвання з ними трудових договорів і угод. Керівник юридичного бюро наділений організаційно-розпорядчими функціями і належить до кола осіб укладення та розірвання трудових угод з якими мають бути погоджені з наглядовою радою товариства, але цього не було зроблено.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було застосовано без врахування ступеню тяжкості вчиненого проступку та заподіяної ним шкоди.

13.01.2017р., з відома безпосереднього керівника, вона поїхала з робочою необхідністю до Головного управління держпраці у Запорізькій області. Метою поїздки були - отримання роз'яснень з приводу вступу в закону силу закону про підвищення мінімальної зарплати та проведення порядку оплати праці, а також інформування держінспектора ОСОБА_6 про сплату комбінатом штрафу за результатами перевірки. Її відсутність 13.01.2017р. на робочому місці була пов'язана з виконанням трудових обов'язків.

Посилання в наказі про звільнення про відсутність запису в журналі реєстрації робітників вважає нікчемним, оскільки працівники юридичного відділу на протязі останнього року не робили записів про свою відсутність, а лише ставили до відома і узгоджували свою відсутність з начальником управління економічної безпеки та правового забезпечення.

Наказ № 6 від 24.01.2017р., яким їй винесено догану, вважає незаконним, в зв'язку з тим, що запізнення на роботу на декілька хвилин було зумовлено поважними причинами, а саме погіршенням погодних умов, запізнення на роботу ніяким чином не завдало шкоди для комбінату.

Наказ № 31 від 24.02.2016р., яким їй винесено догану, вважає нікчемним, оскільки він оформлений в порушення вимог КЗпП, не містить конкретно вчиненого проступку саме нею, посилання в наказі на ряд пунктів її посадової інструкції, нібито нею порушених не відповідають дійсності.

Наказом № 58 від 01.04.2016р., яким її притягнуто до дисциплінарної відповідальності, також не встановлено конкретного проступку з її сторони, та є нікчемним. Посилання в наказі на порушені пункти посадової інструкції є такими, що не відповідають дійсності. Посадова інструкція не містить посилання на те, що саме вона відповідальна особа за ведення довідки в справах, які перебувають на виконанні в державній виконавчій службі.

Вважає, що звільнення відбулося з порушенням діючого трудового законодавства, а тому є незаконним. Просить поновити пропущений строк для звернення до суду про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, визнати незаконним та скасувати наказ голови правління ПАТ «Запоріжабразив» № 11б від 25.01.2017р. про звільнення її з посади начальника бюро юридичного відділу УЕБтаПЗ ПАТ «Запоріжабразив», поновити її на посаді начальника бюро юридичного відділу УЕБтаПЗ ПрАТ «Запоріжабразив», стягнути з ПрАТ «Запоріжабразив» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.01.2017р. по 02.10.2017р. у розмірі 73836,42 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року позов задоволено.

Наказ голови правління Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» № 11б від 25.01.2017р. про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника бюро юридичного відділу управління економічної безпеки та правового забезпечення - скасовано.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника бюро юридичного відділу управління економічної безпеки та правового забезпечення Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» ()

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» () на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 73836,42 грн. без урахування податків і обов'язкових платежів.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» () судовий збір в прибуток держави у розмірі 1600 грн.

Рішення в межах розміру заробітної плати за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» звернулося до суду . з апеляційною скарго, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову та допустити поворот виконання рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не були дотримані вимоги трудового законодавства при притягненні ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності і її звільненні, а тому порушене трудове право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що позивач, була прийнята на роботу на посаду юрисконсульта юридичного відділу управління економічної безпеки та правового забезпечення ПАТ «Запоріжабразив» 01.08.2013 р., на підставі наказу № 66-к від 26.07.2013р.(а.с. 8 ).

Наказом № 79-к від 06.09.2013р. позивача призначено на посаду начальника бюро юридичного відділу УЕБтаПЗ ПАТ «Запоріжабразив»( а.с.8,16).

Наказом № 11 від 25.01.2017 р. позивача було звільнено з посади начальника бюро юридичного відділу УЕБтаПЗ в зв'язку з систематичним не виконанням без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором та порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно ст.43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

За приписами ч.1 ст.2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи.

Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України.

За приписами ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з п.1 ч.1 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується до працівника за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до положень ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, виходячи із норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у п.3 ст.40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов'язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов'язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Для застосування цієї підстави для розірвання трудового договору важливим є невиконання працівником обов'язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання ним обов'язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Цю підставу не можна застосовувати до працівника, який відмовився виконати незаконне розпорядження роботодавця, або за відмову виконання роботи, яка не входить до кола його посадових обов'язків, а також за дії, що не пов'язані з виконанням службових обов'язків.

Зі змісту наказу №11б від 25.01.2017 року вбачається, що позивача було звільнено з роботи не за вчинення конкретного нового дисциплінарного проступку, а за вчинення тих самих проступків, за які її вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказами №58 від 01.04.2016 року, №31 від 24.02.2016 року та №6 від 24.01.2017 року. Вказані обставини не заперечуються і представником відповідача(а.с.12-14)

Виходячи з положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За викладених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача з роботи здійснено відповідачем з грубим порушенням трудових прав працівника, виходячи з чого останній був поновлений на роботі на посаді начальника бюро юридичного відділу управління економічної безпеки та правового забезпечення Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» зі стягненням з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Довід апеляційної скарги щодо пропуску строку для звернення із зазначеним позовом є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 9 від 06.11.1992 р. встановлені ст.ст. 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновляє або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи та обов'язки сторін.

Поновлюючи позивачу строки звернення до суду, суд першої інстанції врахував те, що позивач з первинним позовом звернулась у строки передбачені законом, після винесення ухвали суду про залишення позову без розгляду звернулась з повторним позовом та як на поважність пропуску надала документи про те, що перебувала на лікарняному, а отже суд дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску строку.

Оцінку доказам по справі суд надав згідно із вимогами ст.ст. 10, 57-60, 212 ЦПК України, тому висновок про доведеність позивачем позовних вимог є обґрунтованим і переконливим.

Ті докази та обставини, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх встановленні та дослідженні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Фактично доводи зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, отже не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи, що відповідно до положень ст. 303 ЦПК України повноважень щодо переоцінки доказів суд апеляційної інстанції не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 331/2992/16336/3679/17

Провадження №22ц/778/4182/17 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.

Суддя-доповідач: Воробйова І.А.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» , треті особи наглядова рада Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» в особі голови Мартиненка Сергія Івановича, голова правління Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» Береза Анатолій Валентинович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: