Ухвала

іменем україни

01 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району міста Харкова, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 5 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулось до суду із вказаним вище позовом, у якому просило позбавити батьківських прав ОСОБА_7, ОСОБА_6 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що на обліку у Службі у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради перебувають діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які опинились у складних життєвих обставинах.

Діти проживають із матір'ю ОСОБА_6 у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1. Стан приміщення не відповідає санітарно-гігієнічним нормам для проживання дітей, відсутній ремонт, меблі та побутова техніка старі у неробочому стані, немає запасів продуктів харчування, повно сміття, колонії тарганів, присутній стійкий запах нечистот, відсутня постільна білизна, брудні речі звалені у кутку. Сім'я має домашніх тварин: двох собак та декількох котів, які не доглядаються, через що у всьому приміщенні сліди тваринних фекалій. За поясненнями сусідів діти, скаржачись на голод, жебракують, схильні до крадіжок, одяг на них завжди брудний, одягнуті вони не по сезону.

Мати дітей ОСОБА_6 не працює, батько ОСОБА_7 працює на посаді слюсаря-сантехніка у гуртожитку № 5 Харківського національного університету радіоелектроніки, проживає окремо від дітей.

Батьки вихованням дітей не займаються, у зв'язку із чим виконавчим комітетом Харківської міської ради 26 листопада 2014 року ухвалено рішення про негайне відібрання дітей у батьків.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року, позов задоволено частково.

Відібрано у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дітей: неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення батьківських прав.

Стягнуто із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1992 року, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Діти проживають із матір'ю ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 28 лютого 2007 року, 09 січня 2013 року, 31 жовтня 2013 року, 19 лютого 2014 року, 26 лютого 2014 року, 22 вересня 2014 року квартира знаходиться в незадовільному стані, всюди гори бруду, сміття, повна антисанітарія, підлога давно не мита, у деяких місцях відсутнє покриття, на стінах обдерті шпалери, розбиті двері, поламані меблі, відсутнє скло на кухонному вікні, розкидані брудні речі, діти ходять у невипраному одязі.

Неповнолітній ОСОБА_3, малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчались у комунальному закладі «Харківська загальноосвітня школа № 147 І-ІІІ ступенів».

За інформацією адміністрації навчального закладу діти протягом 2013/2014 навчального року та з початку 2014/2015 навчального року фактично заняття у школі не відвідували, мали багато пропусків занять без поважних причин. У школі діти сім'ї ОСОБА_3 з'являлися у неохайному вигляді, голодні, не освоювали на належному рівні учбовий матеріал. Діти не мали зошитів та інших речей, необхідних для навчання. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не контролювали їх навчання, не мають впливу на їх поведінку. Батьки не йдуть на контакт із адміністрацією навчального закладу, ігнорують участь у батьківських зборах та інших заходах, які проводяться в школі для батьків та дітей. Діти не отримують безкоштовне харчування у навчальному закладі, оскільки мати не надає довідку про малозабезпеченість.

Сім'я проживає на території обслуговування комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 14». За інформацією адміністрації комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» із приводу захворювань ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мати дітей зверталась амбулаторно, до квартири нікого не впускає, рекомендації лікарів не виконує. Малолітня ОСОБА_4 страждає на косоокість та вторинну кардіоміопатію.

Відділом кримінальної міліції у справах дітей Дзержинського районного відділу було складено протокол відносно ОСОБА_6 про адміністративне правопорушення за ст.184 КУпАП (ухиляння батьками від батьківських обов'язків щодо виховання дітей).

Сім'я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом у Центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дзержинського району з 2008 року. Малолітні діти сім'ї ОСОБА_3 опинились у кризовій ситуації у зв'язку із зловживанням з боку їх батьків батьківськими правами.

Враховуючи ті обставини, що подальше перебування дітей у батьків є загрозою для їх життя та здоров'я, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (протокол від 11 листопада 2014 року № 20) прийшла до висновку про негайне відібрання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у матері ОСОБА_6 і батька ОСОБА_7

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 26 листопада 2014 року дітей було негайно відібрано у батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та направлено до комунального закладу по АДРЕСА_2.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із доведеності невиконання батьками своїх обов'язків із виховання неповнолітніх дітей.

Проте повністю погодитися з висновками судів не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

У п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Застосувавши до спірних правовідносин норму ст. 170 СК України та відібравши дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд, при цьому, дітей нікому не передав.

Крім того, стягнувши аліменти з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей, суд не вказав, на користь кого має проводитися таке стягнення.

Суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України на вищевказане уваги також не звернув, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, дійшов помилкового висновку про те, що рішення місцевого суду ухвалено з дотриманням норм матеріального процесуального права.

Наведене свідчить, що як суд першої інстанції, так і апеляційний суд не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог.

Таким чином судами на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховані норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик