Номер провадження 6/522/703/17
Справа № 912/2214/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі, подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, який до суду не зявився.

Представник заявника до судового засідання зявився, просив подання задовольнити та надав суду заперечення на заперечення боржника, просив провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Представник боржника до судового засідання зявився, надав суду заперечення, просив в задоволенні подання відмовити та провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Інші сторони до судового засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, були сповіщені про дату , час та місце судового засідання належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази суд встановив наступне, в провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області (далі відділ) перебуває виконавче провадження № 53031060 з примусового виконання наказу № 912/2214/16 від 27.09.2016, що видав Господарський суд Кіровоградської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Інвест" (65045, м. Одеса, вул. Буніна, 30, офіс 201, ідентифікаційний код 33506470) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ГРІНСТОУН ПРОТЕЇН" (25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Дворцова, будинок 14, ідентифікаційний код 40207508) заборгованість у розмірі 377 614,27 грн., з якої: 112 600,00 грн сума боргу за поставлений товар, 207 715,10 грн. інфляційних втрат, 21 174,19 грн. 3% річних та 36 124,98 грн. пені, а також 5 664,21 грн. судового збору.

За вказаним виконавчим документом боржником є - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Інвест", ідентифікаційний код юридичної особи 33506470, місцезнаходження юридичної особи 65045, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ БУНІНА, будинок 30, офіс 201.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), державним виконавцем відділу 05.12.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53031060 за вищезазначеним виконавчим документом. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Цією ж датою державним виконавцем направлено запити, до реєструючих установ, стосовно виявлення майна боржника, грошових коштів на рахунках боржника.

05.12.2016 державним виконавцем відділу, керуючись статтями 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника № 53031060. Відомості про накладення арешту на майно боржника внесені до відповідних реєстрів та направленні на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

12.12.2016 постанову про відкриття виконавчого провадження № 53031060 за вищезазначеним виконавчим документом отримано представником боржника за довіреністю (копії повідомлення про вручення поштового відправлення додається).

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 1291 Конституції України.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності та на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону - відсутнє.

Відповідно до довідки з Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, боржник має відкриті рахунки.

09.12.2016 державним виконавцем відділу, керуючись статтями 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника № 53031060 та направлено до банківських установ до виконання.

Відповідно до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно довідки Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно довідки Державної інспекції сільського господарства в Одеській області за боржником сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Виходом за адресою Одеська обл., місто Одеса, вулиця Буніна, будинок 30, офіс 201, встановлено, що боржник знаходиться за вказаною адресою, однак бухгалтер боржника ОСОБА_4 (підписант з 21.08.2013 згідно статуту) відмовилась від отримання копій документів виконавчого провадження.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Інвест" є ОСОБА_1, адреса 65045, АДРЕСА_1.

Згідно відповіді ОСОБА_2 управління статистики в Одеській області та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Інвест" є ОСОБА_1.

Згідно довідки ОСОБА_5 України в Одеській області, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КЕ 22.12.1997, виданий 22.12.1997 року Центральним РВ м. Одеса) зареєстрована за адресою 65045, АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України на протязі 2015-2016 року (копія додається).

Виконавцем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Інвест" та ОСОБА_1 надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак керівник ТОВАРИСТВА З Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Інвест" ОСОБА_1 на виклики не з'явилась, про причини неявки не повідомила виконавця (копії викликів та повідомлення про вручення поштового відправлення додаються).

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Відповідно до Розділу XIII Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 подання виконавця має містити, зокрема підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Згідно п. 11 листа ВСУ ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Таким чином, доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

За змістом п. 3 розяснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим із метою всебічного і повного зясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Теоретично невиконання зобовязання може бути зумовлено обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Однак воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання ? має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Проте лише самостійне невиконання боржником зобовязань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

З огляду на все викладене, ВСУ робить висновок про те, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Отже зі змісту вищенаведених положень вбачається, що Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) передбачає наявність з об'єктивної сторони таких діянь (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, коли виконати ці обов'язки у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Звертаємо увагу суду, що згідно матеріалів виконавчого провадження вбачається та про що зазначає сам державний виконавець:

- під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності та на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону відсутнє.

- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

- згідно Довідки Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від лютого 2017 року за № 31/15/5141-459 автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані.

- згідно довідки Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 28 грудня 2016 року № 05-14/08/2289 за боржником сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

- відповідно до Акту державного виконавця від 21 квітня 2017 року майна боржника, на яке може бути звернено стягнення не виявлено.

- відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від грудня 2016 року виконавцем накладено арешт на банківські рахунки боржника.

- Відповідно до довідок ПАТ Сбербанк від 14 грудня 2016 року № 14564/4/07-2-6-БТ, від 20 грудня 2016 року № 14784/4/07-2-6-БТ, від 16 березня 2017 року № 2815/4/07-2-6-Бт, від 17 березня 2017 року № 1-4/7613, довідки ПАТ «Банк Восток» від 19 грудня 2016 року № 145-БТ, від 26 грудня 2017 року № 165-5т, від 20 березня 2017 року № 95-БТ, довідки ПАТ Украсіббанк від 22 грудня 2016 року № 22-11/34099, від 29 грудня 2016 року № 3843/34499, довідки ПАТ Марфін Банк від 21 грудня 2016 року № 2258/01-БТ, від 17 березня 2017 року № 295/01-БТ вбачається, що на відкритих рахунках боржника грошові кошти не обліковуються, а рахунки, відкриті раніше є закритими, руху грошових коштів по жодному з рахунків немає.

Таким чином, Боржник немає обєктивної можливості виконати рішення суду у звязку із відсутністю грошових коштів та будь-якого іншого майна.

Більше того, про зацікавленість Боржника щодо виконання рішення суду свідчить той факт, що останнім ще під час судового розгляду було виплачену Стягувачу частину заборгованості.

Однак державний виконавець всупереч доводам, які ним же викладені у поданні зазначає, що боржник ухиляється від виконання його (рішення), не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належних йому майна та доходів.

Крім вказаного доводу виконавця подання державного виконавця не містить жодних відомостей про свідоме невиконання ТОВ ОСОБА_3 Інвест обовязків за виконавчим документом.

Також під час судового засідання боржником був надан лист , згідно якого боржник засвідчує свій обовязок виконати зобовязання при наявності першої можливості орієнтовно в березні-квітні 2018 р., підписаною боржником 11 грудня 2017 року.

З огляду на викладене, вбачається, що державним виконавцем у поданні жодним чином не доведено факту ухилення від боржника від виконання рішення, будь-яких відомостей про те, що боржник має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин (отримання на банківські рахунки грошових коштів, але витрачання їх на інші цілі, не повязані з виконанням рішення суду, тощо).

Відповідно до п. 4 Листа Верховного суду України Узагальнення судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК України) від 01 січня 2017 року Питання щодо дотримання державним виконавцем зазначених вимог (зокрема, наявність погодження подання з начальником відділу ДВС, обґрунтованість подання, наявність належних доказів) підлягають обовязковому зясуванню судом.

Відповідно до статті 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Вказані правові позиції висловлені у рішенні Європейського суду з прав людини «Гочев проти Болгарії»від 26 листопада 2009 року (скарги № 34383/03) та від 11 липня 2013 року у справі «Хлюстов проти Росії»(скарга № 28975/05).

З огляду на вищевикладене вбачається, що подання державного виконавця має бути обґрунтоване таким чином, щоб довести, що саме такий захід, як обмеження у праві виїзду за кордон боржника є необхідним та пропорційним заходом, що забезпечить виконання обовязків у виконавчому провадження.

Однак, як було вказано вище невиконання рішення Боржником зумовлено обєктивними обставинами (відсутності грошових коштів та будь-якого майна), а не субєктивними (наявність реальної можливості виконати рішення суду, але не вчинення у звязку із цим дій на виконання рішення).

Більше того, з документів, що містяться у виконавчому провадженні, зокрема з довідок Державної прикордонної служби України від 24 січня 2017 року № В-22/177 та від 23 березня 2017 року за № 0.64-10353/0/15-17 вбачається, що керівник боржника-юридичної особи неодноразово виїжджав, але повертався з-за кордону, незважаючи на наявність боргу, що свідчить, зокрема про відсутність ризиків переховування керівника юридичної особи-боржника або будь-які інші, що зумовлюють необхідність в обмеженні керівнику ТОВ ОСОБА_3 Інвест права виїзду за кордон.

Усне посилання виконавця на те, що керівник боржника-юридичної особи знаходиться за кордоном у м. Дюссельдорф (Німеччина) є такими, що не відповідають дійсності, оскільки засновані на довідках, які видані ДПСУ більш ніж 8 місяців до моменту звернення з поданням та спростовуються тим, що керівник Боржника з кінця січня 2017 року знаходиться в Україні.

Більше того, державним виконавцем жодним чином не обґрунтовано чому саме такий захід, як обмеження у праві виїзду за кордон є пропорційним та необхідним у вказаному провадженні та як це може вплинути на виконання чи невиконання Боржником рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їх адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно із ч. 2-5 ст. 48 ЗУ Про виконавче провадження, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до п. 8 ст. 48 ЗУ Про виконавче провадження, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, в порушення вищезазначених норм закону державним виконавцем до матеріалів подання не долучено докази про здійснення заходів щодо вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, всупереч ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", що свідчить про необізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його самостійного виконання.

Також, в матеріалах справи не зазначено перелік вчинення всіх виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 27.09.2016 р. року Господарським судом Кіровоградської області.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязання заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч.ч. 1,3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Наведене свідчить про передчасність та безпідставність звернення із поданням про заборону боржнику ОСОБА_1 виїзду за кордон, так як, державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, - не вжито всіх заходів для виконання рішення суду та встановлення місця проживання боржника, в звязку з чим, в задоволенні подання необхідно відмовити.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні клопотання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

Керуючись ст. ст. 210, 373, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти дні з дня її проголошення.

Суддя

12.12.2017