Справа № 226/1864/16-ц
Справа № 226/1864/16-ц
Провадження № 2/226/23/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, до Димитровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, в обгрунтування якого вказала, що ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом був власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Дізнавшись від сусідів по вулиці, що ОСОБА_6 бажає продати вказаний будинок, вона 23.06.2001 року зустрілася з ним та домовилася з останнім придбати в нього житловий будинок у розстрочку за 200 доларів США (на той час за курсом 1100 грн), сплативши гроші частинами до 01.10.2001 року. За умовами їх домовленості після повної сплати зазначеної суми вона мала право користуватися та володіти спірним будинком, проводити ремонтні роботи, проживаючи в ньому, наводити там порядок та господарювати в ньому. В свою ж чергу ОСОБА_6 мав обов'язок після сплати коштів нотаріально оформити з нею договір купівлі-продажу будинку. 30.09.2001 року вона провела остаточний розрахунок з ОСОБА_6 Проте, у зв'язку з ускладненням стану здоров'я останнього вони не змогли у домовлений строк нотаріально оформити договір купівлі-продажу нерухомості. А ІНФОРМАЦІЯ_7 через загострення хронічного обструктивного бронхіту ОСОБА_6 помер. Таким чином, починаючи з 01.10.2001 року, а саме з того часу, як вона у повному обсязі розрахувалася з ОСОБА_6 за будинок, вона на правах власника почала жити у зазначеному будинку, сплачуючи всі комунальні послуги, більше 14 років вона відкрито та безперервно володіє вказаною нерухомістю, доглядає та утримує її, за власні кошти робила в ньому поточний та капітальний ремонт. Тому позивач, посилаючись на ст.344 ЦК України, просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього будівлями та спорудами за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, у квартирі свого чоловіка ОСОБА_3, яка була йому подарована. Свого житла вона не має. Померлий ОСОБА_6 був одиноким чоловіком, сім'ї і родини в нього не було, він вживав спиртні напої, вона доглядала за ним, ховала його разом з ОСОБА_3, з яким вона на той час перебувала у фактичних шлюбних стосунках. До 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з яким припинила сумісне проживання наприкінці 90-х років. З ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2004 року по 2012 рік. За цей час вони періодично сходилися і розходилися, коли сварилися, чоловік уходив жити до своєї квартири. На теперішній час вони примирилися і проживають разом з їх двома сумісними дітьми. Після смерті ОСОБА_6 вона стала повновласною господаркою його домоволодіння, у будинку було зроблено капітальний ремонт, прибрано на подвір'ї, проведено у будинок водопровід, поміняно огорожу, сплачено і продовжується сплачуватися всі комунальні послуги. За весь час її проживання у спірному будинку ніхто цим домоволодінням не інтересувався.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Мирноградської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність та про своє незаперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1

Заслухавши позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3, житловою площею 20,2 кв.м, з надвірними будівлями: літньою кухнею, тамбуром, сараєм, сараєм, уборною, огорожею, водопроводом, літньою кухнею, належить на праві приватної власності ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 03.11.1994 року за реєстровим № 2952, реєстраційним посвідченням Димитровського юро технічної інвентаризації від 16.01.1995 року, листом комунального підприємства «БТІ» Димитровської міської ради від 14.06.2016 року, домовою книгою з записами про реєстрацію ОСОБА_6 за вказаною адресою (а.с.4, 5, 9, 10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копіює запису вкту паро його смерть № 184 від 02.03.2002 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.50, 51).

Згідно за технічним паспортом, виготовленим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради за станом на 14.06.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться житловий будинок загальною площею 38,8 кв.м, у тому числі житловою - 18,0 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами: літня кухня з тамбуром, сарай, уборна, літня кухня, душ, огорожа, водопровід. У графі власник вказаний ОСОБА_6 (а.с.6-8).

За інформацією комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради від 16.01.2017 року загальна площа житлового будинку АДРЕСА_1 змінена з 47,2 кв.м на 38,8 кв.м за рахунок зносу веранди та перепланування, житлова площа вказаного будинку змінан з 20,2 кв.м на 18,0 кв.м за рахунок перепланування, що згідно діючому законодавству не є самочинним.

Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у м.Димитрові Донецької області від 18.07.2016 року станом на дату надання відповіді зареєстрованих земельних ділянок та зареєстрованих до 01.01.2013 року документів, що засвідчують право на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у відділі не обліковуються (а.с.12).

Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 06.01.2017 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, на що вказує наявність актового запису про шлюб № 180 від 23.07.1971 року, складеного Димитровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, у якому є відмітка про розірвання вказаного шлюбу на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 122 від 14.03.1977 року, складеного Красноармійським міським відділом державної рестрації актів цивільного стану у Донецькій області. За період з 14.03.1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 актових записів про шлюб та про розірвання шлюбу на ОСОБА_6 не виявлено (а.с.75).

Згідно акту виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 12.05.2016 року позивач ОСОБА_1 з 01.10.2001 року по дату складання акту фактично без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Згідно з актами координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 10.01.2017 року та від 12.01.2017 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але фактично з 2001 року проживає за адресою: АДРЕСА_1. До її скалду сім'ї входять: чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач ОСОБА_1 з 09.11.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з третьою особою ОСОБА_3, який розірвано на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 02.10.2012 року (а.с.60, 65).

ОСОБА_3 з 1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується записами з його паспорта громадянина України (а.а.61-63).

До шлюбу з ОСОБА_3 позивач перебувала у шлюбі з третьою особою ОСОБА_4, який було розірвано 27.12.2002 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.76, 77).

Відповідно до акту № 669/69 від 02.06.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, споживачу ОСОБА_1 введено в експлуатацію вузіл обліку холодної води (а.с.58).

Відповідно до квитанцій від 30.12.2014 року, від 27.02.2015 року, від 01.04.2015 року, від 29.05.2015 року, від 30.06.2015 року, від 01.09.2015 року, від 30.09.2015 року, від 02.11.2015 року, від 01.12.2015 року, від 30.12.2015 року, від 01.02.2016 року, від 29.02.2016 року, від 29.04.2016 року, акту звірки взаєморахунків за електроенергію станом на 17.05.2016 року, довідок та квитанцій приватного підприємства «Екобудсервіс», довідок КП «Компанія «Вода Донбасу» ДВУВКГ від 20.06.2009 року, від 13.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_1. здійснюється оплата за спожиту електроенергію, послуг за вивіз сміття та водопостачання, заборгованість відсутня (а.с.13-14, 15, 16-18, 19, 20).

Відповідно до довідки ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 31.05.2016 року із заробітної плати ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, з 2014 року проводяться утримання за послуги з водопостачання за вказаною адресою (а.с.21).

Допитаний у суді свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він з 2000 року є квартальним по вул.Осипенко в м.Мирнограді, тому йому достеменно відомо, що ОСОБА_1 з 2001 року, тобто шістнадцятий рік, постійно та безперервно мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Ще за життя власника будинку ОСОБА_6 ОСОБА_1 почала знімати літню кухню за вказаною адресою, маючи намір купити у ОСОБА_6, якого вона доглядала, його будинок. Приблизно у ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 помер, його ховала позивач зі своїм чоловіком, з яким і тепер разом з дітьми мешкає за вказаною адресою. Після смерті власника домоволодіння позивач зробила капітальний ремонт у будинку, замінила дах, огорожу. Онишенко випивав, жив сам, дружини та дітей у нього не було. За весь цей час ніхто із родичів ОСОБА_6 чи будь-які інши особи до нього за довідками не звертався і будинком не цікавився.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що з 2001 року по-сусідству з нею по АДРЕСА_4 постійно мешкає ОСОБА_1 зі своєю сім'єю у будинку ОСОБА_6, який помер приблизно через півроку, як у його двір у літню кухню заселилася позивач, яка мала намір купити у ОСОБА_6 будинок. ОСОБА_6 часто вживав спиртні напої, дружини та дітей не мав, мешкав один, його будинок був у жахливому стані. ОСОБА_6 поховала ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_4, також допомогли мешканці вулиці, оскільки родичів у померлого не було. За час проживання ОСОБА_14 зробила капітальний ремон будинку, літньої кухні, поміняла з вулиці огорожу, прибрала город. Будь-яких осіб, які б цікавилися будинком ОСОБА_6, їй не відомо.

Згідно за ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із ст.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила про набувальну давність можуть поширюватися також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто відлік цього строку може починатися з 1 січня 2001 року.

Відповідно до п.п.13, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Згідно за ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до інформації Димитровської державної нотаріальної контори від 25.11.2016 року, отриманої на підставі даних Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25.11.2011 року, на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкова справа не відкривалася, заповіти від імені ОСОБА_6 не посвідчувалися (а.с.55-57).

Аналіз досліджених у суді доказів вказує на відкрите, постійне та безперервне володіння позивачем спірним будинком більше 10 років, а саме: з 2001 року по теперішній час, у який вона вселилася ще за життя ОСОБА_6, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_9 тобто з дозволу власника житлового приміщення.

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б чинили перепони щодо володіння позивачем спірним майном.

Тому, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача щодо набуття нею права власності на спірне домоволодіння за набувальною давністю.

На підставі ст.344 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на житловий будинок загальною площею 38,8 кв.м, у тому числі житловою - 18,0 кв.м, з належними до нього будівлями та спорудами згідно виготовленого за станом на 14 червня 2016 року технічного паспорту, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ж.Є.Редько