Справа №475/218/16-ц 17.01.2017 170117 17.01.2017
Провадження №22-ц/784/259/17 Головуючий по 1 інстанції Єгорова Н.І. Категорія 47 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідача та представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу

ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про припинення права користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а

У березні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 28 листопада 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та нею було укладено договір оренди земельної ділянки площею 25 га, розташованої в межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району строком на 10 років для огородництва. Право оренди земельної ділянки 04 грудня 2014 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Готуючи технічну документацію щодо відведення земельної ділянки в оренду, їй стало відомо, що на дану земельну ділянку видано Державний акт на право постійного користування землею від 24 березня 1993 року на ім'я ОСОБА_8 для ведення селянського (фермерського) господарства.

Рішенням 13 сесії 21 скликання Зеленоярської сільської ради Доманівського району від 19 лютого 1993 року створено селянське (фермерське) господарство, а ОСОБА_8 передано у постійне користування земельний наділ площею 25 га.

31 грудня 2003 року Доманівською районною державною адміністрацією зареєстровано Статут СФГ «Орбіта», де засновником господарства зазначено ОСОБА_8,а членами господарства ОСОБА_5, ОСОБА_9

Розпорядженням Доманівської районної державної адміністрації від 19 січня 2004 року №33 голові фермерського господарства ОСОБА_8 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, у зв'язку з чим до Статуту СФГ «Орбіта» були внесені зміни і керівником господарства зареєстрована ОСОБА_6

Посилаючись на те, що право користування земельною ділянкою площею 25 га, розташованої в межах території Зеленоярської сільської ради, в зв'язку зі смертю особи, якій вона виділялася, а саме ОСОБА_8, припинено і на даний час існує два документи на право користування спірною земельною ділянкою - договір оренди землі від 28 листопада 2014 року, укладений між нею (позивачем) і Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області та Державний акт на право постійного користування землею, виданий 24 березня 1993 року ОСОБА_8, позивач уточнивши свої позовні вимоги, остаточно просить припинити право постійного користування земельною ділянкою згідно Державного акту на право постійного користування землею серія НОМЕР_1, виданого 24 березня 1993 року на ім'я ОСОБА_8

Ухвалами Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року та від 08 грудня 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Зеленоярську сільську раду Доманівського району Миколаївської області, а в якості відповідача ОСОБА_3 відповідно.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Відповідачі не погодилися з підставами відмови у задоволенні позову, викладеними у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, оскаржили його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, апелянти просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, але з інших підстав, а саме - у зв'язку з відсутністю підстав для припинення права постійного користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (без встановлення строку), передбачених ст.412 УК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та представника відповідачів, представника позивача, перевіривши правильність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Зеленоярської сільської ради народних депутатів Доманівського району Миколаївської області від 19 лютого 1993 року створено селянські (фермерські) господарства і передано земельні наділи в постійне користування громадянам, зокрема, ОСОБА_8 розміром 25 га ( а.с.6).

На підставі вказаного рішення, ОСОБА_8 видано Державний акт на право постійного користування землею від 24 березня 1993 року серії НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 161, на земельну ділянку площею 25 га, розташовану в межах території Зеленоярської сільської ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства ( а.с.8).

Згідно витягу із Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - селянське (фермерське) господарство «Орбіта», місце знаходження якого с.Зелений Яр Доманівського району Миколаївської області, зареєстровано з 27 березня 1995 року( а.с.15).

Відповідно до Статуту селянського (фермерського) господарства «Орбіта», зареєстрованого Доманівською районною державною адміністрацією ( далі - Доманівська РДА) за № 106 від 31 грудня 2003 року, засновником господарства зазначена ОСОБА_8, членами господарства: ОСОБА_9 та ОСОБА_5.( а с.10-14).

У зв'язку із змінами в законодавстві, розпорядженням Доманівської РДА Миколаївської області №33 від 19 січня 2004 року, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам селянського (фермерського ) господарства «Орбіта» у розмірах та по вартості середньої частки ( паю) на території Зеленоярської сільської ради: кожному по 7.05 га умовних кадастрових гектарів ріллі для ведення фермерського господарства ( а.с.7).

Із пояснень представника ОСОБА_3 у суді першої інстанції встановлено, що технічна документація була виготовлена, але своєчасно вони її не отримали і тому відведення земельних ділянок у власність не відбулось.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ( голова ФГ «Орбіта») померла ( а.с.17).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ № 263589 від 01 листопада 2010 року керівником селянського (фермерського) господарства «Орбіта» зареєстрована ОСОБА_6

Розпорядження Доманівською РДА №403 від 28 вересня 2012 року у зв'язку із смертю громадянки ОСОБА_8 припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 25 га рілля, що належала ОСОБА_8 та передано її до земель запасу Зеленоярської сільської ради, визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею( а.с.71-73).

Розпорядженням Доманівської РДА № 438 від 29 жовтня 2012 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення площею 25 га ріллі в оренду терміном на 10 років для городництва ОСОБА_7 із земель державної власності в межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району.

28 листопада 2014 року між ОСОБА_7 та Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області було укладено договір оренди земельної ділянки площею 25 га для городництва, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в межах території Зеленоярської сільської ради ( а.с.18-20).

Право оренди позивачем спірною земельною ділянкою зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 04 грудня 2014 року ( а.с.21).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просила припинити право користування земельною ділянкою виходячи з того, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі відповідно державного акту, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Крім того, посилаючись на те, що між власником спірної земельної ділянки (органом місцевого самоврядування) та головою СФГ « Орбіта» договір, який передбачав можливість передачу в порядку спадкування права користування чужими земельним ділянками для сільськогосподарських потреб не укладався, є підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, вірно виходив з того, що на даний час не існує предмету спору, оскільки на момент відкриття спадщини, право спадкодавця на постійне користування земельною ділянкою не увійшло до складу спадщини, у зв'язку з його припиненням, а спадкоємці не могли його успадкувати із-за його відсутності.

Однак, при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано наступне.

За положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) прав та вплив на порушника.

Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, якими можуть бути визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Між тим, обраний ОСОБА_7 спосіб захисту не є належним способом захисту, оскільки не відповідає вимогам законодавства, з огляду на підстави її позову, та не є адекватним порушеному праву землекористувача, про яке зазначає позивачка.

Відповідно до ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Вказаний перелік є вичерпним.

Порядок вилучення земельної ділянки передбачений ст.149 ЗК України і належить до компетенції органів влади.

Як вже вищезазначалося, розпорядженням Доманівською РДА у зв'язку із смертю громадянки ОСОБА_8 було припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 25 га рілля, що належала їй та передано її до земель запасу Зеленоярської сільської ради, визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею ( а.с.71-73). Вказане розпорядження до цього часу є чинним.

Отже, право постійного користування землею ОСОБА_8 припинено в порядку, визначеному законом, а саме органом місцевого самоврядування, тому не має необхідності додатково звертатися до суду з позовом про припинення права користування за вказаним державним актом на землю.

У випадку ж порушення відповідачами прав позивача, остання може звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою у відповідності до положень ст.152 ЗК України. Між тим, позовних вимог у відповідності до положень цієї статті остання не заявляла і із змісту даного позову таке не вбачається.

Хоча суд першої інстанції і не врахував вказані обставини, проте таке не вплинуло на остаточний висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

А тому в силу ст.308 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме суд припинив право постійного користування спірною землею не заслуговують на увагу, оскільки таке право було припинено органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення даного питання ще у 2012 році.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірна земельна ділянка стала об'єктом спадщини є безпідставними, оскільки набуте в установленому законом порядку ОСОБА_8 право постійного користування землею до ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до дня її смерті, не було належним чином переоформлено. А діючим земельним законодавством України не передбачено автоматичного переходу права постійного користування земельною ділянкою після смерті землекористувача, оскільки таке право є виключним правом користування особи, якій це право надане.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та його не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області відхилити, рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова