Провадження № 2/344/1254/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.,

секретаря с/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 лютого 2004 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що зроблено відповідний актовий запис за № 125. В шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги обґрунтував тим, що основною причиною розпаду шлюбу стало різні погляди на сімейне життя та обовязки. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Вважає що шлюб носить формальний характер, тому за наведених обставин просить шлюб розірвати, дитину залишити на проживанні з матірю.

Позивач в судове засідання не зявився, суду подав заяву, за змістом якої просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причину неявки суду не повідомила, а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору у відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-НМ № 169343 виданого повторно від 07 грудня 2016 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2004 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 125.

В шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-НМ №059843 від 17 березня 2007 року (а.с.21).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, миритися не бажають. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити на проживанні з матірю.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.88, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 11 лютого 2004 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий за № 125 розірвати.

Малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживанні з матірю ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.