З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/885/17
Провадження №2/377/378/17
20 грудня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній А.А., сторони не явилися.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
Ухвалою суду від 21 листопада 2017 року відмовлено у відкриті провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в зв»язку з тим, що зазначені вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Позивач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлені неодноразово судовими повістками, які направлені рекомендованими листами, 23.11.2017 року та 04.12.2017 року. Судова повістка повернута з поштового відділення з відміткою за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до Генерального договору, Кредитор зобов»язався здійснювати на користь Позичальника Кредитні операції у межах сум Загального ліміту та Сублімітів, відповідно до п.1.1., 1.3 даного Генерального договору в порядку та на умовах, визначених ст.2 даного Генерального договору та у відповідних Кредитних договорах, укладених в рамках цього Генерального договору, є невід»ємними її частинами, а Позичальник, у свою чергу, зобов»язався виконати всі обов»язки, що витікають зі змісту Кредитної операції даного Генерального договору, Умов та Кредитних договорів, й повністю погасити заборгованість у межах строку Кредитної операції (п.1.1. Генеральної кредитної угоди). (а.с.13-29).
Відповідно до Додатку № 1 до Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р1-01-10-003-15 від 12.02.2015р. Умови проведення кредитних операцій , а саме п.4.2. Кредитор надав Позичальнику Кредит у безготівковій формі шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, що підтверджується випискою по рахунку, яка долучена до матеріалів справи (а.с.46).
Відповідно до п.2.1 Додатку № 1, за користування Кредитом, Позичальник сплачує проценти, що розраховуються на основі визначеної Договором процентної ставки, яка може бути змінена відповідно до умов Договору та Генерального договору.
Згідно п.2.2.Додатку № 1 Генерального договору проценти за користування кредитом мають сплачуватись Позичальником щомісяця на рахунок нарахованих доходів кредитора, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця та день повного погашення кредиту.
Відповідно до додаткової угоди № 1 від 11.03.2016 року до Генерального договору на здійснення кредитних операцій Кредитор та Позичальник дійшли згоди щодо зміни умов Генерального договору на здійснення кредитних операцій: а саме:, з 11.03.2016р, субліміт становить 200 000,00 гривень, останнім днем строку дії субліміту є 11.03.2017 року, процентна ставка становить 22,5%, що підтверджується копією Додаткової угоди, яка долучена до матеріалів справи ( а.с.35-37).
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначено у ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, од дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до умов Договору поруки Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед Банком відповідати по зобов»язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору в повному обсязі цих зобов»язань (п.1.1. Договору Поруки).
Відповідно до пункту 2.1. Договору поруки сторони визначають, що у випадку повного або часткового невиконання(неналежного виконання) Позичальником взятих на себе зобов»язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.
Згідно п.2.2. Договору поруки Поручитель зобов»язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов»язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем забезпечених зобов»язань в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги Поручителю будь-яку кілька разів до повного виконання забезпечених зобов»язань. Поручитель зобов»язаний здійснювати виконання забезпечених зобов»язань в валюті, визначеній умовами Кредитного договору. Виконання забезпечених зобов»язань здійснюється Поручителем шляхом переказу грошових коштів на зазначені в вимозі рахунки Кредитора. (п.2.5. Договору поруки).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24.07.2017 року була направлена відповідачеві ОСОБА_2 письмова вимога про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, якою було зобов»язано терміново, але в будь-якому разі не пізніше 5-ти банківських днів з дати отримання цієї вимоги банку погасити вищезазначену заборгованість шляхом переказу коштів на рахунки банку, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була.
Отже, відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми кредиту по укладеному договору не виконано.
Це свідчить про те, що відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором перед банком належним чином не виконує.
Статтею 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому вимоги позивачів в цій частині підлягають задоволенню, тобто кожний поручитель має зобов,язання за тим кредитним договором по якому він виступає в якості поручителя і це підтверджується Договором поруки.
За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором 266 947,60 гривень в повному обсязі.
За правилами ст. ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно платіжного доручення №629193 від 24.10.2017 року, яке знаходиться в матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 4004 гривень 21 копійка, отже на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 4004 гривень 21 копійка.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 259, 263-265, 280-282, -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Т. О. Малишенко