РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участі секретаря Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом, яким просила суд розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з останнього на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, починаючи з дня звернення до суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що 02 вересня 2006 року в Міському відділі РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції сторонами зареєстровано шлюб із відповідачем, актовий запис № 1804. 16.12.2009 року у сторін народився син, ОСОБА_3. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2017 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

У судове засідання сторони не зявились, позивачем надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд розглядає справу заочно, в порядку ст.ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Кожна сторона, згідно вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Нормами ст.109 ЦПК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Шлюбно-сімейні відносини сторін припинені, на момент розгляду справи дитина проживає із матірю. Матеріальна допомога на утримання дитини відповідачем не надається.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

За змістом ст.ст. 181, 182, 183, 184, 189 СК України аліменти - кошти на утримання дитини, розмір яких визначається за домовленістю між батьками чи за рішенням суду.

Щодо достатності розміру аліментів, суд виходить з норм, що регулюються ст.ст. 180, 182, 183 СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає вимоги про стягнення із відповідача аліментів на утримання його малолітнього сина у заявленому розмірі обґрунтованими та такими, що повністю відповідають чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 24, 112, 180, 199 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського міського управління юстиції 02 вересня 2006 року, актовий запис № 1804.

Прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації 61202, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації 61202, АДРЕСА_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення позивача до суду 20.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття до 16 грудня 2027 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації 61202, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації 61202, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації 61202, АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 640 гривень, який зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: суддя О.В. Шишкін