Дата документу 21.12.2017 Справа № 554/9774/17
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/9774/17-

Іменем України Провадження № 2/554/4207/2017

21 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздову Д. А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, -

в с т а н о в и л а:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 прохаючи суд надати дозвіл малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові виїзди за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, в тому числі до країн, членів Шенгенської угоди та Європейського союзу, а також Туреччини, Арабської Республіки Єгипет, Болгарії, Республіки Кіпр, Королівство Таїланд, Республіка Чорногорія, Республіка Мальта, Федеративна Республіка Німеччини, Французька Республіка, Королівство Швеція, Республіка Хорватія, Італійська Республіка, Сполучене Королівство Велика Британія та Північна Ірландія, Королівство Іспанія, Російська Федерація, Швейцарська Конфедерація, Держава Ізраїль, Сполучені Штати Америки, Канада без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, до 16-ти років в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також дозволити без згоди батька, ОСОБА_2, оформлювати біометричний паспорт громадянина України для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та всі необхідні документи для тимчасового виїзду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що від проживання в шлюбі, зареєстрованому з відповідачем 28 серпня 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1249, мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. З відповідачем спільно не проживають, останній жодним чином не здійснює свого батьківського обов'язку, який полягає у вихованні дитини, піклуванні про її здоров'я, моральний, духовний та фізичний розвиток. У зв'язку з тим, що значна кількість оздоровчих закладів для дітей знаходиться за межами України, необхідно отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон від відповідача, але останній в добровільному порядку такого дозволу з незрозумілих причин не надає, так як не надає і жодної матеріальної допомоги на утримання та лікування дочки.

Позивачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Також до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Книша С.І., в якій він просить провести судове засідання у відсутності відповідача та його представника, довівши до відома, що відповідач вимоги позовної заяви визнає в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує.

Третя особа, представник ССД виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника, при вирішення спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем по справі, 28 серпня 2015 року зареєстровано шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1249. (а.с.11)

Від проживання в шлюбі сторони мають спільну дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.10)

Позивачкою окремо подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем.

На даний час сторони спільно не проживають, відповідач жодним чином не здійснює свого батьківського обов'язку, який полягає у вихованні дитини, піклуванні про її здоров'я, моральний, духовний та фізичний розвиток. Дитина потребує постійного оздоровлення, натомість відповідач чинить перешкоди в оздоровленні та розвитку їхньої спільної дочки ОСОБА_3.

У зв'язку з тим, що значна кількість оздоровчих закладів для дітей знаходиться за межами України, відповідачці необхідно отримати дозвіл на виїзд дитини від відповідача, який в добровільному порядку з незрозумілих причин такого дозволу не дає, так як і не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки.

На підставі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до умов ч. 2 п. 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. N 152 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. N 1001 ) особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків /законних представників та письмової згоди другого з батьків / законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/ законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства ). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

- якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску;

- якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на постійний консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном;

- у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

- свідоцтва про смерть другого з батьків;

- рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

- рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

- рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

- рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

- довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

З наведеного необхідно зробити висновок, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.

Частина 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Станом на сьогоднішній день, батьки зобов'язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров'я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей. Таким чином, виїзди дитини за кордон з усним узгодженням із батьком основних позицій кожної такої поїздки, що позивач постійно і намагається здійснити ,жодним чином не порушать право батька на участь у вихованні власної дитини, оскільки мають за мету перш за все захист прав дитини.

Позивач та її дитина є громадянами України, мають постійне місце проживання в Україні, батьки позивачки проживають в Україні, дитина знаходиться на утриманні у матері, доступ батька до дитини не обмежений.

Водночас, через відсутність можливості отримати відповідну згоду від відповідача позивачка позбавлена можливості здійснювати тимчасовий виїзд з дитиною за кордон для здійснення оздоровлення доньки.

Відповідно до вищезазначеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 206, 223, 258, 259, 264-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. 154 Сімейного Кодексу України, с. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", п. 16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на багаторазові тимчасові виїзди за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, в тому числі до країн, членів Шенгенської угоди та Європейського союзу, а також Туреччини, Арабської Республіки Єгипет, Болгарії, Республіки Кіпр, Королівство Таїланд, Республіка Чорногорія, Республіка Мальта, Федеративна Республіка Німеччини, Французька Республіка, Королівство Швеція, Республіка Хорватія, Італійська Республіка, Сполучене Королівство Велика Британія та Північна Ірландія, Королівство Іспанія, Російська Федерація, Швейцарська Конфедерація, Держава Ізраїль, Сполучені Штати Америки, Канада без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, до 16-ти років в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дозволити без згоди батька, ОСОБА_2, оформлювати біометричний паспорт громадянина України для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та всі необхідні документи для тимчасового виїзду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя О.І. Шевська