АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/2646/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1997/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів: Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,

встановила :

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом та після уточнення позовних вимог просив встановити постійний безоплатний земельний сервітут на право проїзду транспортними засобами площею 0,0017га стосовно земельної ділянки по вул.Юридика, 79/2 в місті Старокостянтинів Хмельницької області, кадастровий номер :06:010:0013, що належить ОСОБА_2, відповідно до першого варіанту встановлення земельного сервітуту, викладеному у Додатку №8 до висновку експерта №482/017 від 31 травня 2017 року; зобовязати ОСОБА_2 встановити існуючу загорожу відповідно до точок 1,2,3,4,5,6,7,8,9, наведених у першому варіанті встановлення земельного сервітуту, викладеному у Додатку №8 до висновку експерта №482/017 від 31 травня 2017 року; встановити порядок виконання судового рішення шляхом виконання переліку додаткових робіт, передбачених в першому варіанті висновку експерта №482/017 від 31 травня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельної ділянки, площею 0,1га, по вул.Юридика, 79/1, в місті Старокостянтинів, кадастровий номер :06:010:0179. Зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою, яка належить на праві власності ОСОБА_2 площею 0,0621га, кадастровий номер :06:010:0013. Через встановлення відповідачем паркану, який перекриває ворота, позивач не має можливості проїзду на транспортному засобі на належну йому земельну ділянку. Відповідач відмовляється в добровільному порядку від укладення договору земельного сервітуту.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Апелянт ОСОБА_4 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3,заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачем не доведено необхідності встановлення земельного сервітуту та не доведено, що потреби позивача не можуть бути задоволені іншим способом, який є найменш обтяжливим для відповідача.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,1 га, що розташована по вул. Юридика, 79/1 в місті Старокостянтинів, кадастровий номер :06:010:0179.

Відповідач ОСОБА_2 є власником суміжної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,0621 га, що розташована по вул. Юридика, 79/2 в місті Старокостянтинів, кадастровий номер :06:010:0013.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Згідно із ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За змістом ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Згідно із ч.ч.2,3 ст.402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне господарське використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

Отже, встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Крім того, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється.

Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому, позивач зобов'язаний довести, що задоволення його потреб неможливо здійснити яким - небудь іншим необтяжливим для відповідача способом.

Сторонами не досягнуто домовленості щодо встановлення земельного сервітуту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем, у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано доказів того, що він немає можливості задовольнити свої потреби в інший спосіб, ніж встановлення сервітуту на земельній ділянці відповідача, що передбачено законом як обовязкова обставина, яка повинна бути доведена особою, що бажає встановити земельний сервітут.

Так, в судовому засіданні встановлено, що до земельної ділянки позивача проходить дорога, по якій на подвіря позивача є прохід та проїзд, що підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №482/017 від 31 травня 2017 року до земельної ділянки по вул.Юридика 79/1 в м.Старокостянтинові, належної ОСОБА_4, наявний проїзд без твердого покриття з вулиці Юридика шириною від 3,1м до 4,4м.

Враховуючи, що до земельної ділянки ОСОБА_4 є проїзд з вулиці Юридика, що підтверджено фототаблицями та показаннями свідків, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено необхідність встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідача.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_8

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова

___________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції ОСОБА_11

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 47