Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1383/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 18 вересня 2012 року відділом ДРАЦС Суворівського району Одеського міського управління юстиції за актовим записом №951 був зареєстрований шлюб з відповідачкою, від якого є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне проживання, ведення спільного господарства та подружні відносини, які не можуть існувати через різні характери та погляди на сумісне життя, припинені між ними з вересня 2014 року, тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачкою вже неможливе, а шлюбні відносини фактично розпалися, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. та справу розглянути без її участі.

ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, однак своєю заявою просить розглядати справу без її участі та на задоволенні позову наполягає.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду

Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини приблизно з вересня 2014 року.

Як слідує з пояснень позивача, подальше сумісне життя з відповідачкою є неможливим через несумісність їх характерів, внаслідок чого виникали між ними непорозуміння, що призвело до втрати взаємоповаги та почуття любові, тому шлюб, у зв'язку з цим, існувати вже не може та й фактично розпався.

За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновленню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органі державної РАЦС.

Однак зі змісту ст.113 СК України випливає, якщо шлюб розривається судом і в судовому засіданні подружжя не ставить питання про прийняття дошлюбного прізвища, то в резолютивній частині рішення суду у відповідності до вимог ст.11 ЦПК України про це не зазначається.

Керуючись ст.ст.10,60,212 ЦПК України, ст.ст.24,105,112,113 СК України,

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 18 вересня 2012 року відділом державної РАЦС Суворівського району Одеського міського управління юстиції за актовим записом №951, розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: