Справа № 520/2733/17
Провадження № 2-о/520/290/17
Рішення

іменем України

10 березня 2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просять встановити факт що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності земельна ділянка площею 0,1301 га, цільове призначення якої згідно правовстановлюючого документу вказано для індивідуального дачного будівництва та ведення особистого селянського господарства, що розташована в місті Одесі по вул. Фонтанська дорога 106/40, складається з земельної ділянки №1 площею 0,1158 га, яка позначена на схемі поділу земельної ділянки умовними позначеннями А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-М-Л-К-Й-Ї-І-А, з цільовим призначення для дачного індивідуального будівництва; та земельної ділянки №2 площею 0,0143 га, яка позначена на схемі поділу земельної ділянки умовними позначеннями И-А-І-Ї-К-Л-М-И, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, згідно з даними Технічного звіту Геодезичних робіт щодо поділу земельної ділянки, який виконано ФОП ОСОБА_3

В обґрунтування вимог заяви заявники посилаються на те, що вони на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 295520 від 18 липня 2005 року, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів, кадастровий номер :34:015:0046, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 86, є власниками земельної ділянки загальною площею 0,1301 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Київського району в місті Одесі по вул. Фонтанська дорога 106/40, землю передано для індивідуального дачного будівництва та ведення особистого селянського господарства.

У подальшому, як зазначають заявники, ними була подана «онлайн-заява» з реєстраційним номером ЗВ 017 про надання витягу з Державного земельного кадастру про приналежну їм земельну ділянку.

Однак, 27.01.2017 року, від Управління Держгеокадстру у м. Одесі надійшов лист за № 19-15050.11-228/2-17 відповідно до якого вбачається, що до державного акту внесені дві земельні ділянки без визначення їх меж та зазначення цільового призначення кожної з них, що суперечить законодавству.

Крім того заявники наполягали на тому, що усунути вказану невідповідність Державного акту про право власності на землю чинному законодавству у позасудовому порядку не можливо, у зв'язку із тим, що на момент видачі та оформлення вказаного державного акту зазначення у ньому подвійного цільового призначення не суперечило вимогам чинного на той час законодавства, та будь-яка позасудова процедура врегулювання вказаного питання непередбачена.

У судове засідання 10.03.2017 року заявники не зявились, надали до канцелярії суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, просили задовольнити заявлені ними вимоги у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Наведена неявка учасників справи не перешкоджає її розгляду, та з такого суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності, на підставі наданих суду доказів та пояснень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що власниками земельної ділянки площею 0,1301 га розташованої в місті Одесі по вул. Фонтанська дорога 106/40 є заявники на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, від 27 січня 2005 року, реєстр № 341, та Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №295520 від 18 липня 2005 року, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №86.

Згідно правовстановлюючих документів, копії яких надані до матеріалів справи, цільове призначення вказаної земельної ділянки вказано подвійним для індивідуального дачного будівництва та ведення особистого селянського господарства.

Заявниками була подана «онлайн-заява» з реєстраційним номером ЗВ 017 про надання витягу з Державного земельного кадастру про належну їм земельну ділянку.

27.01.2017 року Управління Держгеокадстру у м. Одесі надало лист за № 19-15050.11-228/2-17 відповідно до якого вбачається, що до державного акту внесені дві земельні ділянки без визначення їх меж та зазначення цільового призначення кожної з них, що суперечить законодавству, та розяснено заявникам, що законом передбачено можливість внесення відомостей тільки щодо одного цільового призначення певної земельної ділянки і разом вказано на недолік державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №295520, до якого внесено дві земельні ділянки без визначення їх меж та зазначення цільового призначення кожної з них.

Вирішуючи порушене заявниками питання про встановлення факту, що має юридичне значення суд виходить з того, що жодного спору про право щодо вказаної земельної ділянки немає, однак її нормальне використання зазнає обмежень через недолік правовстановлюючого документу, позасудовий порядок усунення якого непередбачено.

Разом з тим системний аналіз чинного законодавства, а також Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі ефективну реалізацію права власності, що вказує на доцільність встановлення заявленого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 факту.

При цьому суд також виходить з того, що на час ухвалення рішення не уявляється можливим усунути допущені у державному акті заявників помилки у позасудовому порядку у зв'язку із тим, що на момент видачі та оформлення вказаного державного акту зазначення у ньому подвійного цільового призначення не суперечило вимогам чинного на той час законодавства, однак у звязку із прийняттям Земельного кодексу України у 2001 році вказівка у державному акті на подвійне цільове призначення не відповідає вимогам закону, що призводить до ускладнення здійснення прав власником.

Крім того суд приймає до уваги те, що у зв'язку із необхідністю присвоєння кадастрового номеру вказаній земельній ділянці та її поділу на дві земельні ділянки із визначенням їх меж та цільового призначення, заявники звернулися до ФОП «ОСОБА_3В.» (ІПН НОМЕР_1) згідно Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» для розроблення Плану поділу земельної ділянки загальною площею 0,1301 га, на дві земельні ділянки: №1 площею 0,1158 га - для дачного індивідуального будівництва, №2 площею 0,0143 га для ведення особистого селянського господарства, який погоджено заявниками.

Так, до матеріалів справи надано Технічний звіт, Геодезичні роботи щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/40, що виконано Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (ідент. № НОМЕР_1, Кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №010598 від 12.04.2013 року).

Згідно такого технічного звіту, належна заявникам земельна ділянка загальною площею 0,1301га складається з двох ділянок різного цільового призначення:

- земельна ділянка № 1: А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-М-Л-К-Й-Ї-І-А, площею 0,1158 га, із лінійними промірами згідно Технічного звіту, - для дачного індивідуального будівництва;

- земельна ділянка № 2: И-А-І-Ї-К-Л-М-И, площею 0,0143 га, із лінійними промірами згідно Технічного звіту, для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином фактичні обставини заяви вбачаються належним чином обґрунтованими.

При цьому положення ст. 234 ЦПК України встановлює, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення вказаного факту необхідно заявникам для здійснення поділу приналежної їм земельної ділянки із зазначенням цільового призначення для кожної з двох земельних ділянок окремо, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, будь якого спору з приводу зазначеного факту не вбачається, так само не вбачається і те, що встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, в судовому засіданні встановлено одночасну наявність усіх умов, про які йдеться у зазначеній постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5.

При викладених обставинах, а також з огляду на те, що загальна площа земельної ділянки не змінюється, суд доходить висновку про те, що заявникам належить на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №295520 від 18 липня 2005 року, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №86, площею 0,1301 га розташованої в місті Одесі по вул. Фонтанська дорога 106/40, яка фактично складається з двох земельних ділянок:

- земельна ділянка №1 площею 0,1158 га, яка позначена на схемі поділу земельної ділянки умовними позначеннями А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-М-Л-К-Й-Ї-І-А, з цільовим призначення для дачного індивідуального будівництва;

- земельна ділянка №2 площею 0,0143 га, яка позначена на схемі поділу земельної ділянки умовними позначеннями И-А-І-Ї-К-Л-М-И, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, відповідно до відомостей Технічного звіту, виготовленого ФОП «ОСОБА_3В.», а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Разом з тим суд зазначає про те, що з огляду на значний обсяг технічних відомостей про земельну ділянку площею 0,1301 га розташованої в місті Одесі по вул. Фонтанська дорога 106/40, яка фактично складається з двох земельних ділянок, а також про земельні ділянки, які її складають, вбачається доцільним визнати Технічний звіт, Геодезичні роботи щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/40, що виконано Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (ідент. № НОМЕР_1, Кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №010598 від 12.04.2013 року), - невідємною частиною цього рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 215, 259 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, від 27 січня 2005 року, реєстр № 341, та Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №295520 від 18 липня 2005 року, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №86, належить на праві спільної часткової власності земельна ділянка площею 0,1301 га, що розташована в місті Одесі по вул. Фонтанська дорога 106/40 та яку складають:

-земельна ділянка №1, площею 0,1158 га, яка позначена на схемі поділу земельної ділянки Технічного звіту, Геодезичні роботи щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/40, що виконано Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (ідент. № НОМЕР_1, Кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №010598 від 12.04.2013 року), умовними позначеннями А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-М-Л-К-Й-Ї-І-А, з цільовим призначення для дачного індивідуального будівництва;

-земельна ділянка №2, площею 0,0143 га, яка позначена на схемі поділу земельної ділянки Технічного звіту, Геодезичні роботи щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/40, що виконано Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (ідент. № НОМЕР_1, Кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №010598 від 12.04.2013 року), умовними позначеннями И-А-І-Ї-К-Л-М-И, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства.

Визнати Технічний звіт, Геодезичні роботи щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 106/40, що виконано Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (ідент. № НОМЕР_1, Кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №010598 від 12.04.2013 року), невідємною частиною цього рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. А. Прохоров