Номер провадження: 22-ц/785/6051/17
Номер справи місцевого суду: 515/220/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я.,

Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6, звернувшись 11 лютого 2016 року до суду з вищеназваним позовом, просила розірвати шлюбу з відповідачем ОСОБА_4, укладений 15 червня 2012 року, при розірванні шлюбу обрати їй прізвище «ОСОБА_6», посилаючись на те, що шлюб розпався більше двох років тому (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_4 заперечень суду першої інстанції не подав.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року позов задоволено (а.с.11).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб 15 червня 2012 року (а.с.5).

ОСОБА_4, ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, дитина проживає з матір'ю.

Підставами припинення шлюбу є, зокрема, його розірвання (ч.2 ст.104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч.3 ст.105 СК України). Підставами для розірвання шлюбу є те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Позов про розірвання шлюбу подано 11 лютого 2016 року ОСОБА_7

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вважав встановленим наявність визначених статтею 112 СК України підстав для розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання ОСОБА_4 на те, що суд першої інстанції не з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя, не вжив заходи щодо примирення подружжя тощо не приймаються, оскільки ОСОБА_4 не спростував доводи ОСОБА_7 в тій частині, що подружжя не проживало сім'єю більше двох років до дня звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, що він ОСОБА_4 не вчинив жодних дій для примирення та збереження сім'ї, що на протязі майже чотирьох років подружжя не спілкувалося між собою, при тому, що проживають в одному населеному пункті. ОСОБА_4 заяв щодо примирення подружжя не подавав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції. ОСОБА_7 примирення з ОСОБА_4 не бажає. Посилання ОСОБА_4 на те, що суд першої інстанції порушив його процесуальні права на участь в розгляді справи безпідставні, оскільки в справі наявна заява ОСОБА_4 від 18 лютого 2016 року, за змістом якої він визнавав позовні вимоги повністю, клопотань щодо надання строку для примирення не заявляв, зазначав, що тривалий час не проживають разом, просив розглянути справу у його відсутність (а.с.9).

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.21 СК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Позов про розірвання шлюбу подано 11 лютого 2016 року. Станом на 7 грудня 2017 року жодна зі сторін не заявила про те, що подружжя примирилося і позивач відмовляється від позову. За таких обставин, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 не бажає проживати з ОСОБА_4 у шлюбі, відтак, з огляду не допустимість примушення до шлюбу саме по собі не бажання ОСОБА_4 розривати шлюб не є підставою для відмови ОСОБА_7 в позові. Правові підставі для скасування рішення суду відсутні.

На даний час розірвання шлюбу на підставі судового рішення зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_6 на час перегляду справи в апеляційному порядку має прізвище «ОСОБА_6».

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова