ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/214/17
Провадження 2/362/920/17
У х в а л а

"18" січня 2017 р. Васильківського міськрайонного суду Київської області Г.М. Лебідь-Гавенко, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

16.01.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням: житловим будинком за № 15 по вулиці Озерній в селі Саливонки Васильківського району Київської області, так як він не проживає у вказаному житловому будинку починаючи з 01 січня 2015 року по даний час без поважних причин, а проживає постійно за адресою: вулиця Озерна, 28 в селі Саливонки Васильківського району Київської області з жінкою ОСОБА_3 як чоловік без шлюбу.

До позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з її скрутним майновим станом, а саме: оскільки вона є пенсіонеркою, отримує мізерну пенсію, не займається підприємницькою діяльністю, крім отримуваної нею пенсії, інших доходів взагалі немає, не є членом особистого селянського господарства, постійно хворіє і їй необхідно постійно витрачати грошові кошти на придбання медичних препаратів.

Дослідивши вимоги заяви, приходжу до наступного висновку.

У відповідності ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору визначається у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За ч. 3 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розміром справи, або звільнити від їх оплати.

За п. 29 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі-Постанова), відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає, що вимоги про звільнення від сплати судових витрат є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Але враховуючи, що позивачка є пенсіонеркою, суддя вважає за можливе зменшити необхідний до сплати розмір судового збору до мінімально визначеного, а саме до 500 (пятсот) гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст. 82 ЦПК України, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково .

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору до 500 грн. та позовну заяву залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали

Розяснити, що недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко