Справа № 562/2056/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2017 р. Здолбунівський районни суд

Рівненської області

у складі:

головуючого - судді Мички І.М.

при секретарі Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність суд, -

в с т а н о в и в:

ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 23.11.2007 року між АКБ «ТАС_ Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ»Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1701/1107/71-074 та в подальшому укладалися додаткові договори до вказаного кредитного договору. Згідно з умовами кредитного договору , банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 500,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних на строк по 22.11.2041 рік. В частині надання кредитних коштів ПАТ»Сведбанк» свої обов»язання виконав в повному обсязі.

25.05.2012 року між ПАТ» Сведбанк» та ПАТ»Дельта Банк» було укладено договір договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку обсязі та на умовах визначених даним договором ПАТ»Сведбанк» передає АТ»Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого АТ»Дельта Банк» замінює ПАТ» Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях , а внаслідок передачі від ПАТ»Сведбанк» до АТ»Дельта Банк» прав вимоги до боржників до АТ»Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного,належного та реального виконання обов»язків за кредитними забезпечувальними договорами.

З метою забезпечення виконання грошових зобов»язань за вказаним кредитним договором №1701/1107/71-074 від 23.11.2007 року іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки №1701/1107/71-074-Z-1 передав в іпотеку належне йому майно:

двокімнатну квартиру за адресою : Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Шкільна9/3 , загьною площею 50,3 кв.м. житловою 28,1 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі продажу від 23.11.2007 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 2845.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направленя письмової вимоги. Зобов»язаня не виконанні у зв»язку з чим станом на 28.07.2015 року заборгованість відповідаач перед позивачем становить :

- 920,884,56 грн. з яких: 884 954,37 тіло кредиту; 35 930,18 грн - відсотки.

В зв»язку з чим позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ»Дельта Банк» майно відповідача.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав , просив відмовити у позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 23.11.2007 року між АКБ «ТАС_ Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ»Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1701/1107/71-074 та в подальшому укладалися додаткові договори до вказаного кредитного договору. Згідно з умовами кредитного договору , банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 500,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних на строк по 22.11.2041 рік. В частині надання кредитних коштів ПАТ»Сведбанк» свої обов»язання виконав в повному обсязі.

25.05.2012 року між ПАТ» Сведбанк» та ПАТ»Дельта Банк» було укладено договір договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами відповідно до якого в порядку обсязі та на умовах визначених даним договором ПАТ»Сведбанк» передає АТ»Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого АТ»Дельта Банк» замінює ПАТ» Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях , а внаслідок передачі від ПАТ»Сведбанк» до АТ»Дельта Банк» прав вимоги до боржників до АТ»Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного,належного та реального виконання обов»язків за кредитними забезпечувальними договорами.

З метою забезпечення виконання грошових зобов»язань за вказаним кредитним договором №1701/1107/71-074 від 23.11.2007 року іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки №1701/1107/71-074-Z-1 передав в іпотеку належне йому майно:

двокімнатну квартиру за адресою : Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Шкільна9/3 , загьною площею 50,3 кв.м. житловою 28,1 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі продажу від 23.11.2007 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 2845.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направленя письмової вимоги. Зобов»язаня не виконанні у зв»язку з чим станом на 28.07.2015 року заборгованість відповідаач перед позивачем становить :

- 920,884,56 грн. з яких: 884 954,37 тіло кредиту; 35 930,18 грн - відсотки.

Відповідно до ст. ст. 525,526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавецм обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання-звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.п. 4.1-4.6 договору іпотеки нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань основного договору, що обумовлює основне зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотеко держателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотеко держатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцяти денного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки,вправі письмово повідомити іпотеко держателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дні отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлення надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотеко держателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцяти денного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету ії прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотеко держатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій інший особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотеко держателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотеко держателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотеко держателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про іпотеку" еалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до статті 109 ЖК України Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про іпотеку" Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 1050, 1054, ЦК України, ст.ст. 7, 12, 33, 38, 39, 40, 41 Закону України "Про іпотеку", ст. 109 ЖК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 217, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 920 884,56 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру за адресою : Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Шкільна9/3 , загьною площею 50,3 кв.м. житловою 28,1 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі продажу від 23.11.2007 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 2845 шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ "Дельта банк".

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний номер ( НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через Здолбунівський районний суд, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я