Справа № 729/19/17
У Х В А Л А

10 січня 2017 р. суддя Бобровицького районного суду Бойко В.І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Згідно глави 6 розділу ІV (ст.258 ЦПК) та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. за №5, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим Цивільно-процесуальним кодексом України, так і вимогам щодо її змісту.

Відповідно до п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою заявник обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування.

Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи до розгляду.

Отже, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заявниці необхідно надати до суду її свідоцтво про народження та одруження, свідоцтво про смерть ОСОБА_2

Згідно з положеннями ст. 258 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про встановлення факту, що мають юридичне значення застосовується правила ст. 121 цього кодексу.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, суд вважає за неможливе відкрити провадження у справі з причин невідповідності заяви ст. ст. 119, 258 ЦПК України, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не вважається обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. ст. ст. 119, 121, 258 ЦПК України,-

У ХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишити без руху і надати заявниці пятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення вищевикладених в ухвалі недоліків.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Попередити заявника, що в разі не виправлення недоліків в строк, визначений судом заява буде вважатися не поданою та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бойко