Провадження №2/155/748/17
Справа №155/1187/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 грудня 2017 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чонки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 липня 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно на період навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 14 січня 2008 року їхній шлюб було розірвано. Від спільного проживання мають троє дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З моменту розірвання шлюбу діти проживають разом з нею і перебувають на повному її утриманні. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 квітня 2007 року з відповідача в її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 20 гривень щомісячно, починаючи з 16 квітня 2007 року до досягнення ними повноліття.

Їхня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла повноліття і в даний час продовжує навчатися на денній формі навчання у Горохівському коледжі Львівського національного аграрного університету. Доходів позивача не достатньо, щоб заплатити за навчання та в повному обсязі забезпечити належний матеріальний рівень повнолітньої дитини, тому потребує матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчатися. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «Інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання потового відправлення». Зазначене свідчить про те, що відповідач уникає отримання судової повістки.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі розірвали свій шлюб 14 січня 2008 року, актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу

В шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

Згідно з довідкою Горохівського коледжу Львівського національного аграрного університету №0447 від 25 липня 2017 року, ОСОБА_3 навчається на ІІІ курсі агрономічного стаціонарного відділу. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи доведено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання є повнолітньою, проте продовжує навчання в Горохівському коледжі Львівського національного аграрного університету на ІІІ курсі агрономічного стаціонарного відділу. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2019 року.

Також, матеріали справи свідчать, що відповідач є особою працездатного віку ІНФОРМАЦІЯ_4. При цьому, відповідачем будь-яких доказів про те, що позивач краще матеріально забезпечена, ніж він та те, що їх дочка, яка навчається, не потребує матеріальної допомоги з його сторони суду не надано та такі в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, обов'язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини зважаючи на її заробіток.

Відтак, можливо зробити висновок, що дочка сторін у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

При визначенні суми, яку потребує дочка сторін на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір вартості навчання, проживання, необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, ту обставину, що дочка сторін, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх розмір у сумі 1000 гривень щомісяця, на період навчання.

Разом з цим, суд відзначає, що право на утримання аліментів невід'ємно, пов'язане з навчанням, а тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів.

Суд звертає увагу сторін, що ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.ст.1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Разом з тим, згідно ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

За нормою ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 640 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 81, 247, 265, 268, 280-282 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст.ст.192, 198-200 СК України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер невідомий, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 27 липня 2017 року і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.