АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/5025/17 Головуючий І інстанції - Хайкін В.М.
Провадження № 22ц/790/4746/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до голови гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» Павлова Олексія Івановича про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

31.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до голови гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» Павлова Олексія Івановича, у якому просив визнати неправомірною бездіяльність голови кооперативу Павлова О. І. щодо ненадання відповіді на його звернення та зобов'язати голову кооперативу надати відповідь (довідку) ОСОБА_3 згідно до його заяви від 07.03.2017 року та повторної заяви від 20.04.2017 року щодо того, що він є членом ГБК «Ювілейний-2» та йому належить гаражний бокс НОМЕР_1; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування вказаних вимог посилався на те, що він з 1995 року є членом гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» де розташований його гаражний бокс за НОМЕР_1. Своєчасно сплачує членські внески, заборгованості не має. Для оформлення права власності на гаражний бокс НОМЕР_1, він, 07.03.2017 року, звернувся до голови гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» Павлова О. І. з усною та письмовою заявою в якій просив надати довідку про те, що він є членом вказаного кооперативу і на його території розташований гаражний бокс НОМЕР_1, яким користується ОСОБА_3 Вказує, що голова кооперативу Павлов О. І. у встановлений законом строк довідку чи відмову від надання запитуваної інформації з обґрунтуванням такої відмови йому не надав, чим порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2017р. у задоволені позову ОСОБА_3 до голови ГБК «Ювілейний-2» Павлова О.І. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та вважаючи рішення незаконним, просить його скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно не прийняв як належний доказ акт складений 07.03.2017 року за участю ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який підтверджує, що відповідач відмовився прийняти від нього звернення (заяву). Також суд не врахував ту обставину, що на час розгляду справи позивач так і не отримав відповіді від відповідача на свою заяву від 07.03.2017 року. Крім того, відповідь, яка була надана відповідачем своїм листом №16 від 05.05.2017 року, не містить повної інформації, яка запитувалась позивачем, а тому вважає, що з боку відповідача допущені порушення вимог закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3, маючи на меті оформлення права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 звернувся 07 березня 2017 року в усній формі до голови гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний - 2» Павлова О.І. з проханням видати йому довідку про те, що він є членом кооперативу та йому належить гаражний бокс НОМЕР_1, однак отримав від Павлова О.І. роз'яснення, що надання витребуваних документів можливо лише на законно побудовані гаражні бокси, а бокс НОМЕР_1 до таких не відноситься.

20 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з таким же проханням у письмовій формі.

В тексті відповіді №16/1 від 05.05.2017 року, наданої Павловим О.І. на ім'я позивача було зазначено, що на території гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» наявна цегляно-бетонна капітальна будова, площею 40 м. кв., яка використовується ОСОБА_3 в якості гаражного боксу. Вказана будова є об'єктом самовільного будівництва та побудована без дозвільних документів. Правовстановлюючі документи на об'єкт самовільного будівництва у відповідача відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, так як воно ухвалене у відповідності із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, ст.ст. 1, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», ст.5 Закону України «Про інформацію» кожному гарантується право на звернення та отримання вичерпної та обґрунтованої відповіді стосовно порушених питань, крім випадків, що встановлені законами.

Згідно ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Згідно з вимогами ст.7 вищевказаного Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Аналіз зазначених норм свідчить про обов'язок посадової особи чи установи, до яких звертається громадянин із заявою (зверненням) про надання інформації, необхідної для реалізації громадянином своїх прав, свобод і законних інтересів, надавати у передбачений законом термін відповідь, однак жоден із нормативних актів не передбачає обов'язку надавати відповідь чи довідку з інформацією про певні факти, обставини, про обсяг прав та обов'язків у особи, яка звернулася із запитом, у обсязі і змістом, які не відповідають дійсності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 дійсно мав у власності гаражний бокс №970, який продав 15.02.2017 року.(а.с.128)

Крім того, ОСОБА_3 без відповідного узгодження з органом управління кооперативу та без узгодження з КП «Харківводоканал», збудував в межах території ГБК «Ювілейний-2» над міським каналізаційним колектором Д=800 мм гаражний бокс площею 40 м.кв.

Разом з тим, КП «Харківводоканал» неодноразово зверталося до голови правління ГБК «Ювілейний-2» з приписами щодо незаконності самочинного будівництва на міському колекторі гаражного боксу НОМЕР_1, посилаючись на передбачену ст.ст.73, 112 Земельного кодексу України та п.15.5 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 27.06.2008р. №190, заборону самовільного спорудження над водопроводами і каналізаційними мережами та пристроями будь-яких будівель та предметів благоустрою.

За таких обставин, судова колегія відхиляє доводи позивача щодо порушення його прав з боку відповідача, оскільки звернення ОСОБА_3 від 20.04.2017 року головою гаражно-будівельного кооперативу «Ювілейний-2» Павловим О. І. розглянуто та надано відповідь у встановлений законом строк.

Доводи позивача стосовно того, що відповідач не надає йому певної необхідної для нього інформації, чим перешкоджає останньому реалізувати своє право на оформлення права власності на гаражний бокс НОМЕР_1, який розташований на території гаражного кооперативу «Ювілейний -2», є безпідставними, а рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності із законом.

Посилання позивача на ту обставину, що в певний проміжок часу орган управління ГБК «Ювілейний-2» не заперечував проти будівництва ним боку НОМЕР_1 та використовував його трактор в ході ведення господарської діяльності, висновків суду не спростовують, оскільки ці обставини можуть мати значення для вирішення іншого спору сторін майнового характеру, а на вирішення спору цій справі не впливають.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський