Провадження №2/428/761/2017
07 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «УКРБУДПОСТАЧ і К» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,
Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
24.06.2015 року ухвалою апеляційного суду Луганської області скасовано ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року про визнання мирової угоди у цивільній справі №428/4337/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПП «Укрбудпостач і К» про стягнення суми боргу.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.
Статтею 41 Конституцією України визначено: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Узагальненням судової практики Верховного суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що ст. 330 ЦК України чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має предявлятися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.
Аналізуючи викладене, вбачається, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача,якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Отже, суд доходить до висновку, що ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» в особі свого представника ОСОБА_5 передало ОСОБА_2 у власність спірну земельну ділянку на підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.04.2013 року про затвердження мирової угоди у справі № 428/2566/13-ц, яку 24.06.2015 року було скасовано ухвалою апеляційного суду Луганської області, а тому ОСОБА_2 вважається особою, яка не мала права відчужувати зазначену земельну ділянку. Однак, 12.07.2013 року, уклавши договір дарування, ОСОБА_2 передав безоплатно ОСОБА_1 (в особі представника ОСОБА_4Є.) у власність вказану земельну ділянку, тобто остання на час здійснення правочину не знала і не могла знати про відсутність права відчуження у ОСОБА_2, а тому є добросовісним набувачем.
За таких обставин, суд вважає, що власник ПП «УКРБУДПОСТАЧ і К» має право витребувати це спірну земельну ділянку від набувача ОСОБА_1, оскільки вказане майно вибуло з володіння власника, не з їхньої волі іншим шляхом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженні матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 427 від 20.12.2016 року про сплату судового збору в сумі 2923 грн. 58 коп. Таким чином судом вбачається необхідність стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми судового збору.
Керуючись ст.ст. 216, 377, 388, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного підприємства «УКРБУДПОСТАЧ і К» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Укрбудпостач і К» витрати по сплаті судового збору в сумі 2923 (дві тисячі девятсот двадцять три) грн. 58 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель