Справа № 219/3484/16-ц
Провадження № 2/219/2070/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2016

26 грудня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.,

при секретарі Бібік Н.М.,

за участю представника позивача Телегіної О.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут цивільну справу за позовом ПАТ «Центренерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2016 р. ПАТ «Центренерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обгрунтування позову зазначило, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 та є споживачем комунальних послуг. Позивач є постачальником комунальних послуг у вигляді централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення для всіх споживачів м. Світлодарськ відповідно до встановлених у відповідності до чинного законодавства тарифів. Зобов'язання щодо постачання комунальних послуг з боку позивача виконуються належним чином, в той час як відповідач за надані послуги оплату не здійснює в результаті чого за період з 01.01.2013 року по 01.05.2013 року виникла заборгованість у сумі 5723 грн. 37 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь індекс інфляції у сумі 4342 грн. 25 коп. та 3% річних у сумі 443 грн. 69 коп. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за комунальні послуги за період з 01.01.2013 року по 01.05.2015 року в сумі 5723 грн. 37 коп.; індекс інфляції за період з 01.01.2013 р. по 01.08.2015 р. в сумі 4342 грн. 25 коп.; 3% річних за період з 01.01.2013 р. по 01.08.2015 р. в сумі 443 грн. 60 коп., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просив їх задовольнити. Зазначив, що відповідач дійсно не є власником квартири АДРЕСА_3. Дана квартира належить померлим батькам відповідача. Не заперечує той факт, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8, однак за вказаною адресою не мешкає, так як вказаний будинок непридатний до проживання. Вказав на те, що відповідач ОСОБА_3 мешкає в квартирі АДРЕСА_3, що підтверджується актом від 15.01.2013 року, тому повинен сплачувати за спожиті комунальні послуги за вказаною адресою. Вважає, що не заслуговують на увагу ствердження відповідача про те, що він у спірний період часу не проживав за вказаною адресою, так як він документально не підтвердив факт не проживання за вказаною адресою. Факт відсутності укладеного між підприємством та відповідачем договору у період з 01.01.2013 по 01.08.2015 р. не може бути підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг. Звернула увагу суду на те, що у весь спірний період відповідач жодного разу не здійснював оплату за надані послуги; в особовому рахунку помилково зазначено те, що відповідач в червні 2013 року здійснив платіж у розмірі 46 грн. 51 коп.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 74,76 ЦПК України. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, за участю його представника ОСОБА_2 Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд заслухавши думку представника позивача та представника відповідача ОСОБА_4, які не заперечують проти розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_3, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала про задоволення позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що позивач зазначає, що начебто відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3 та є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою. Однак зазначене не відповідає дійсності. Вказана квартира належить померлим батькам відповідача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Звертає увагу суду на те, що відповідач, у спірний період часу, не приймав після померлих батьків спадщину у вигляді вказаної квартири, тому до нього і не переходить обов'язок по сплаті комунальних послуг за вказаною адресою. Звернула увагу суду на те, що ОСОБА_3 з 24 листопада 1995 року по теперішній час зареєстрований в квартирі АДРЕСА_9; з батьками не проживав однією сім'єю. Вказав на те, що у позивача відсутні будь-які підстави для стягнення з відповідача сум заборгованості за комунальні послуги, так як відповідач фактично не користувався вказаними послугами, оскільки не мешкав за вказаною адресою, так як з грудня 2007 року до грудня 2014 року він мешкав з дружиною за місцем її реєстрації, в АДРЕСА_1; з грудня 2014 року по березень 2016 року, в зв'язку з проведенням АТО, він мешкав з дружиною в АДРЕСА_2. І тільки з березня 2016 року по теперішній час відповідач фактично мешкає в АДРЕСА_3. Зазначене підтверджується заявою відповідача від 30.03.2016 року, поданою до позивача, та укладеним між відповідачем та позивачем договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 01.03.2016 року. Таким чином, тільки з березня 2016 року, відповідач, як споживач, користується комунальними послугами, наданими ПАТ "Центренерго" та повинен сплачувати надані послуги. Зазначила, що у період з 01.01.2013 р. по 01.08.2015 року між відповідачем та позивачем не було укладено договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який, можливо і слугував би підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Просить звернути увагу суду на те, що надана представником позивача копія заяви відповідача від 30.03.2016 р. подана на ім'я заступника директора Вуглегірської ТЕЦ про користування послугами позивача з 2010 року, не відповідає дійсності в частині початку періоду користування послугами; заяву відповідачем було написано за допомогою зразка для написання заяв, який йому було надано, і тому ним автоматично було допущено механічну описку та вказаний 2010 рік, замість 2016 року, фактичного початку користування послугами ПАТ «Центренерго», тому дана заява не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ того, що ОСОБА_3 проживав за вказаною адресою у спірний період. Вказав на те, що позивачем, на підтвердження наявної заборгованості, надано до суду особовий рахунок відкритий на ім'я померлого власника квартири ОСОБА_5Також зазначив те, що наданий позивачем на підтвердження проживання відповідача за вказаною адресою акт, без зазначення дати його складання та затвердження, може свідчити лише про те, що саме 15 січня 2013 року, зі слів сусідки, ОСОБА_3 мешкає без реєстрації в спірній квартирі. Зазначений акт не підтверджує факт проживання відповідача весь період, з січня 2013 року по липень 2015 р. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі так як вони не обгрунтовані і безпідставні.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює техніком - інспектором ВСПО ПАТ "Центренерго". Відповідача ОСОБА_3 знає особисто. Зазначила, що їй відомо, що відповідач зареєстрований в буд. 31 в м. Світлодарськ. В квартирі АДРЕСА_3 мешкали батьки відповідача. Після того як батьки відповідача померли, вона в 2008 році подзвонила відповідачу і запропонувала йому вирішити питання щодо проведення нарахувань по квартирі батьків за користування гарячою та холодною водою на одну людину. Він погодився, і за його згодою нарахування по квартирі з листопада 2008 року стали проводитися на одну людину. При цьому особовий рахунок не було переоформлено на ОСОБА_3; договір на про надання послуг з ним підписано не було. Також пояснила суду, що вона не може вказати, де у період з січня 2013 року по липень 2015 року фактично мешкав відповідач ОСОБА_3. Зазначила тільки те, що 15 січня 2013 р. вона разом з іншими співробітниками виходила на адресу: АДРЕСА_3; особисто ОСОБА_5 вони не бачили; сусідка сказала, що на час перевірки він проживає у квартирі. Більше вона за вказаною адресою не виходила. Вказала на те, що ОСОБА_5 не здійснював оплату за надані комунальні послуги. 29.03.2016 р. ОСОБА_5 звернувся до підприємства з заявою про переоформлення особового рахунку з ОСОБА_8 на його ім'я, в зв'язку з тим, що він оформлює спадщину після померлих батьків та став мешкати за вказаною адресою. З урахуванням цього з відповідачем було укладено договір про надання послуг.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідка, враховуючи думку відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено те, що відповідно до довідки КП "Веста" за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрованих осіб не має. Раніше за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.03.1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_6.; була знята з реєстрації в зв'язку зі смертю, ІНФОРМАЦІЯ_7.; та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ІНФОРМАЦІЯ_4 по 04.10.2006 р., був знятий з реєстрації зі смертю, ІНФОРМАЦІЯ_8

Відповідно до довідки КП "Веста" відповідач ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 зареєстрованим не значиться. Відповідач ОСОБА_3 з 24 листопада 1995 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9. Зазначене також підтверджується копією паспорта НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_3, 24.10.1976 р., де зазначено, що ОСОБА_3 з 24 листопада 1995 року по теперішній час зареєстрований в квартирі АДРЕСА_9.

Відповідно до інформації Світлодарської міської ради, квартира АДРЕСА_3 була приватизована ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відповідно до розпорядження органу приватизації від 23.07.1998 року № 1326, уповноваженим власником квартири визначено ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданого виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве 22.09.2006 р.

ІНФОРМАЦІЯ_7. померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданого виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве 14.12.2007 р.

Згідно інформації Світлодарської державної нотаріальної контори після померлого ОСОБА_10 спадкова справа не відкривалась. Після померлої ОСОБА_6 спадщину прийняли діти спадкодавця, ОСОБА_3 та ОСОБА_11; було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано 25 липня 2008 року державним нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори, спадкоємцем 1/2 частки майна ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, є її син ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_9. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво складається з: грошових внесків з усіма компенсаційними та індексаційними виплатами та відсотками, що зберігаються у Дебальцівському відділенні №6688 ВАТ "Державний Ощадний банк України. Свідоцтво про право на спадщину на другу половину спадкового майна видане ОСОБА_11

Таким чином, в судовому засіданні встановлено те, що відповідач ОСОБА_3 не прийняв після померлих батьків спадщину у вигляді належної їм квартири АДРЕСА_3. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 і фактично також не прийняв спадщину, так як не був зареєстрований та фактично не мешкав за вказаною адресою разом із померлими батьками.

28.07.2015 р. ПАТ "Центренерго" звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_12 заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2015р по 01.08.2015 р. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 13500 грн. 92 коп. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 08.09.2015 р. у видачі судового наказу було відмовлено на п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України.

На підтвердження наявності заборгованості позивачем до суду було надано копію особового рахунку НОМЕР_4, відкритого на ім'я ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3. Відповідно наданого рахунку заборгованість по даній квартирі за період 01.01.2013 р. по 01.08.2015 р. складає 5723 грн. 37 коп. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_5 у вказаний період жодного разу не проводив оплату за надані комунальні послуги.

Позивачем, на підтвердження технічного стану будинку АДРЕСА_8, надано копії актів від 04.07.2006 р. та від 30.01.2007 р. з яких вбачається, що вказаний будинок не придатний для проживання. З заяви ОСОБА_3 від 30.10.2008 року, поданої до Вуглегірської ТЕЦ, вбачається, що він просить проводити нарахування за постачання гарячої та холодної води по квартирі 25 буд. 7 на одну людину. Як вбачається з копії акту, складеного комісією у складі начальника ВСПО Вуглегірської ТЕЦ ОСОБА_13, техніка-інспектора ВСПО ОСОБА_7, контролера ВСПО ОСОБА_14, депутата Світлодарської міської ради ОСОБА_15, без зазначення дати його складання, вбачається, що на час перевірки, 15 січня 2013 року, за адресою: АДРЕСА_3 без реєстрації мешкає ОСОБА_12. Вказаний акт підписано членами комісії.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 29.03.2016 року адресованої начальнику ВЖКП Вуглегірської ТЕЦ, останній просить переоформити особовий рахунок, відкритий за адресою: АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_5, на його ім'я, у зв'язку з тим, що він оформлює спадщину. З заяви ОСОБА_3 від 29.03.2016 р., яка адресована начальнику ВЖКП Вуглегірської ТЕЦ, вбачається, що він просить здійснювати нарахування за комунальні послуги на одну людину, так як проживає за вказаною адресою один. З наданої позивачем копії заяви ОСОБА_3 від 30 березня 2016 року, подану на адресу керівництва Вуглегірської ТЕЦ, вбачається, що він проживає в кв. 25 буд. 7 з 2010 року по теперішній час і користується послугами, які надаються підприємством. Позивачем надано договір від 1 березня 2016 року який було укладено між ПАТ "Центренерго" та ОСОБА_3 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення за адресою: АДРЕСА_3, відповідно до якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що тягар утримання майна покладається на власника такого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

При цьому, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Споживач зобов'язаний оплатити послуги, якщо він фактично користувався ними.

Для правильного вирішення даного спору необхідно встановити правовий статус відповідача: хто він є відносно спірної квартири: власник, наймач, член сім'ї власника та чи є він споживачем наданих позивачем послуг, чим передбачений його обов'язок по оплаті цих послуг.

Зі змісту позовної заяви вбачається, позов заявлено до відповідача ОСОБА_4 як власника квартири, в той час як в судовому засіданні встановлено те, що власником вказаної квартири він не є, оскільки своє право власності не оформив як спадкоємець.

Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки відповідач ОСОБА_3 за згодою власників квартири не вселявся в займане ними жиле приміщення, а саме в квартиру АДРЕСА_3 , не проживав разом із колишніми власниками, не був там зареєстрований, то він не є членом сім'ї колишніх власників.

Також ОСОБА_3 не є наймачем квартири АДРЕСА_3. Вказана квартира не є об'єктом права державної або комунальної власності; оскільки була приватизована ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і стала їхньою власністю. Також слід зазначити, що між відповідачем та колишніми власниками квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було укладено договір найму вказаного житла.

З урахуванням викладеного, при визначенні правового статусу відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 не є власником квартири АДРЕСА_3, не є членом сім'ї власника житлового приміщення, та не є наймачем вказаного житла.

При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено те, що у спірний період, тобто з 1 січня 2013 року по липень 2015 року між позивачем та відповідачем не було укладено договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, отже відсутні підстави для стягнення, вказані позивачем у позові, а саме - обов'язковість виконання зобов'язань. Інших підстав позивач не зазначив.

Таким чином позивачем не зазначено характер правовідносин, які склалися між сторонами; не вказано, на яких правових підставах у відповідача виник обов'язок по оплаті послуг по спірній квартирі.

Враховуючи викладене і оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що у судовому засіданні позивачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження того, що у період з 1 січня 2013 року по липень 2015 року відповідач ОСОБА_3 був споживачем наданих позивачем послуг.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги у повному обсязі.

Керуючись 322 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 5, 6,10,58,60,79,81,85,88,107,179, 208,209,213,215 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Воробйова