Справа № 536/1834/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 15 листопада 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Одруження для них виявилося невдалим, так як поступово сімейне життя погіршувалося, вони не знайшли порозуміння між собою, через що між ними постійно виникали сварки. Вони втратили повагу та любов один до одного. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, сімейні стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, просила не призначати строк для примирення, так як повністю втратила почуття до чоловіка, шлюб розпався остаточно.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу, вважає, що шлюб розпався остаточно, також просив не призначати строку для примирення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.

Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2011 року. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через відсутність взаєморозуміння та сварки вони припинили сімейні стосунки, на даний час проживають окремо за різними адресами. Позивач втратила почуття до чоловіка, шлюб розпався з вини обох сторін. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у них відсутні. Просили суд не призначати їм строк для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.1), тому суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ці судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 7-10 статті 7, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, статтями 10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище Петренко, зареєстрований 03 червня 2011 року Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 03.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко