Справа № 130/2292/16-ц Провадження № 22-ц/772/926/2017Головуючий в суді першої інстанції Сенько Л. Ю.
Категорія 27Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.

суддів: Іващука В.А., Ковальчука О.В.,

при секретарі Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2017 року ,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2016 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду.

У судовому засіданні від 21.02.2017 року відповідач, через свого представника, подала клопотання про закриття провадження у справі. При цьому посилалась на те, що між позивачем та відповідачем існують господарські правовідносини, які виникають із господарського договору на реалізацію товарів, а тому така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду першої інстанції від 21.02.2017 року провадження у справі було закрито.

З такою ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу подала заперечення на скаргу ОСОБА_2, у якій, заперечуючи доводи скарги, просила її відхилити, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги , якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є суб'єктами господарювання - фізичними особами-підприємцями.

Відповідно до розписки від 17 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 остання взяла у позивача під реалізацію шкіри ондатри в кількості 336 штук і 20 штук шкір нутрії.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі і повністю погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у клопотанні, посилаючись на ст.ст. 15, 205 ЦПК України, 1, 3 ГК України, вказав, що сторонами по справі є суб'єкти господарювання, а правовідносини, що оспорюються - господарськими, а отже спір, що виник між сторонами, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з вказаним вище висновком суду, оскільки він прийнятий з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.31 ЦПК України позивач до початку розгляду судом справи по суті має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Відповідно до ст. 168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала .

Колегією суддів встановлено, що, зокрема, підтверджується матеріалами справи, 20 січня 2017 року ОСОБА_2 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області була подана заява про зміну підстави позову. У такій заяві позивач, посилаючись на ст. 655 ЦПК України, вказував, що між ним та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу (а не договір позики, як було вказано у первісній позовній заяві).

21 лютого 2017 року у судовому засіданні представником відповідача було подано клопотання про закриття провадження у цій справі про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, тобто з врахуванням поданої 20.01.2017 року позивачем заяви.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2017 року вказане вище клопотання було задоволено: закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

При цьому судом першої інстанції не було попередньо вирішено питання щодо заяви позивача про зміну підстав позову. Вирішуючи клопотання відповідача, суд не звернув увагу на ту обставину, що останній просив закрити провадження у справі про стягнення боргу саме за договором купівлі-продажу.

Міськрайонний суд при постановленні оскаржуваної ухвали припустився процесуальних порушень, що має наслідком її безумовну незаконність.

За змістом ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин ухвала суду першої інстанції залишатись в силі не може, підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 31,168,307, 311,313, 314, 315, 319 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2017 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: