Справа № 155/652/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Провадження № 22-ц/773/120/17 Категорія: 53 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Грушицького А.І.,

за участю секретаря Концевич Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кондратюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Горохівське АТП-10764» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з затримкою її виплати, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 листопада 2016 року в позові ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржуване рішення є незаконним через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному об'ємі.

Представник позивача в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу із наведених у ній мотивів підтримав, просив задовольнити, тоді як представник відповідача просив її відхилити, з огляду на безпідставність наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача об'єктивно не доведено, що діями або бездіяльністю відповідача порушено права позивача на отримання пенсії у збільшеному розмірі через не нарахування та не включення у довідку середньомісячної заробітної плати за період перебування в зоні відчуження при відсутності у підприємства відповідних первинних документів.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено і це відповідає матеріалам справи, що позивач з 15 травня 1986 року по 09 червня 1994 року працював у Горохівському АТП-10764, яке в подальшому було реорганізоване у ВАТ «Горохівське АТП-10764», як вбачається з трудової книжки серія НОМЕР_1, заведеної 12 січня 1981 року на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 5 зворот).

Позивача ОСОБА_3 було прийнято на роботу в Горохівське АТП-10764 по переводу водієм 3-го класу на автобус.

Облік робочого часу водіїв здійснювався на основі табеля обліку робочого часу, шляхового листа і інших документів (постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 16 серпня 1977 р. N 255/16 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв автомобілів").

Почасово-преміальна система оплати передбачає не тільки оплату відпрацьованого часу за тарифом, а й премії за якість роботи.

При обчисленні середнього заробітку враховувалися: основна заробітна плата, надбавки, доплати, річна винагорода із фонду матеріального заохочення, оплата і доплата за надурочні роботи, якщо вони мали систематичний характер. Виробничі премії враховувалися при підрахунку середнього заробітку в тому разі, якщо вони входили в систему оплати праці на даному підприємстві, тобто не мали разового характеру і якщо вони виплачені за період, що не перевищує трьох місяців (за винятком виплат із фонду матеріального заохочення).

Квартальна премія враховувалася у складі заробітку за кожний місяць у розмірі 1/3, а винагорода за загальні підсумки роботи підприємства у розмірі 1/12 частини цієї винагороди, виплаченої за попередній рік.

Коло осіб, які підлягають преміюванню, його показники та умови, розміри премій передбачаються в положеннях про преміювання, встановлюваних роботодавцем з урахуванням думки представницького органу працівників. При виконанні працівником показників і умов преміювання у нього виникає право вимагати виплату премії, у організації - обов'язок сплатити цю премію. Саме такі премії є складовою частиною почасово-преміальною і відрядно-преміальної системи оплати праці.

На підставі особистої картки працівника, а також на підставі даних первинних документів з обліку фактично відпрацьованого часу форми "Табель обліку робочого часу та розрахунку оплати праці" і форми "Табель обліку робочого часу" проводиться нарахування заробітної плати: в розрахунково-платіжної відомості; розрахункової відомості; платіжної відомості.

При відрядній оплаті праці розцінки визначаються, виходячи з установлених розрядів роботи, тарифних ставок (окладів) і норм виробітку (норм часу).

Відрядно-преміальна оплата праці передбачає преміювання за перевиконання норм виробітку і конкретні показники їх виробничої діяльності. При обчисленні оплати праці відповідно з преміальною системою, прийнятою на підприємстві, всі премії, передбачені Положенням про преміювання, будуть складовою частиною фактичного заробітку працівника. Розмір премії, як правило, встановлюється у відсотковому відношенні до заробітної плати.

Відповідно до Основних положень по обліку праці і заробітної плати в промисловості і будівництві, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Мінфіну СРСР і ЦСУ СРСР від 27 квітня 1973 р., облік виконаних робіт на підприємствах і організаціях повинні здійснювати майстри, начальники дільниць, виконроби і інші працівники, на яких покладені ці обов'язки в залежності від специфіки організації виробництва. Для обліку виробленої продукції, обсягу виконаних робіт і заробітної плати робітників передбачено в залежності від характеру виробництва, системи організації і оплати праці і інших особливостей роботи форми первинної облікової документації, затверджені в установленому порядку (наряд на відрядну роботу, відомість обліку заробітку, маршрутні карти, наряд-книжка тощо). Для спрощення обліку, як правило, фактично відпрацьований час у первинні документи не проставляється, а враховується по табелю обліку використання робочого часу.

Оплата праці водіїв по підвищених тарифних ставках і посадових окладах для відповідних зон небезпеки і зони особливого контролю провадилась за фактично відпрацьований час у цих зонах.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 р. N153/10-43 для працівників, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні радіоактивного випромінювання, встановлювався 6-годинний робочий день.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 р. N 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

З копії довідки Київського АТП -13027 та наказу № 155-ОК від 14 листопада 1988 року вбачається, що ОСОБА_3 працював у зоні відчуження в період з 12 листопада по 12 грудня 1988 року та йому виплачена заробітна плата в сумі 673 крб. 97 коп. з урахуванням коефіцієнта 2.

З книги нарахування заробітної плати по Горохівському АТП за 1988 рік вбачається, що в період з 12 листопада по 12 грудня 1988 року заробітна плата ОСОБА_3 за роботу в зоні відчуженння не нараховувалась.

Посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виданого 15 липня 2009 року стверджується, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. У яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 16 травня 2013 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову про видачу довідки про заробітну плату в зоні відчуження за період з 12 листопада по 12 грудня 1988 року відмовлено, у зв'язку із відсутністю на підприємстві АТП-10764 первинних документів щодо відрядження позивача в зазначений період на роботу в зону відчуження та обліку робочого часу в зоні відчуження. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 03 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, в позові про зобов'язання нарахувати середньомісячну заробітну плату за період роботи в зоні відчуження відмовлено та встановлено, що заробітна плата за період перебування ОСОБА_3 в зоні відчуження з 12 листопада по 12 грудня 1988 року в сумі 673, 97 крб., відображена в бухгалтерських документах, виплачена позивачу в лютому 1989 року, після перерахування їх Київським АТП-13027 на рахунок відповідача.

Згідно з Типовою номенклатурою справ автотранспортних підприємств Мінавтотранса УРСР та відповідно до пункту 1.4 Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств. Із зазначенням термінів зберігання документів, затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 року № 41, термін зберігання шляхових листів і розрахунків на преміювання працівників та табелів обліку робочого часу - 3 роки, отже вказані первинні документи за період 1988 рік підлягали знищенню.

Згідно з Інструкцією про службові відрядження в межах СРСР, затвердженою Мінфіном СРСР, Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 15 лютого 1980 р. № 30, працівникам, які перебували у службовому відрядженні, зберігався середній заробіток за всі робочі дні по графіку, встановленому за основним місцем роботи періоду відрядження.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Працівникам підприємств, організацій і установ, які були відряджені для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього середовища, а також переведеним у штат ЧАЕС і інших підприємств, нарахування заробітної плати провадилося за місцем відрядження. Таким працівникам надавалась довідка в розрізі видів нарахувань у двох екземплярах, один із яких направлявся в бухгалтерію підприємства, яке відряджало працівника, для відображення по обліку заробітної плати. Відповідно до пункту 18 Тимчасового порядку оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганні забрудненню навколишнього середовища, відрядженому працівнику надавалась (в руки) також довідок установленого зразка про участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для надання йому пільг по пенсійному забезпеченню і додатковій відпустці. Сума нарахованої заробітної плати перераховувалась на розрахунковий рахунок підприємств, які командирували зазначених працівників.

Середньомісячна заробітна плата, що зберігалась за працівником за період службового відрядження за його основним місцем роботи, нараховувалась і виплачувалась, відповідно до чинного законодавства, за рахунок коштів підприємства.

Разом з тим, встановлено і стороною відповідача не заперечується, що ОСОБА_3 фактично працював у зоні відчуження на виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії, при цьому, представник ПАТ «Горохівське АТП-10764» вказує на відсутність первинних документів, в тому числі і наказу АТП щодо відрядження та нарахування йому за цей період заробітної плати.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивачу, у зв'язку з відсутністю у відповідача первинних документів є правильним.

Відповідно до частин 1, 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони здійснені.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12 жовтня 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2012 року, затверджено форми довідки про заробітну плату працівників в зоні відчуження в період з 1986 по 1990 роки.

Підставою для внесення до довідок про заробітну плату даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи.

Відповідно до п.п. 14, 7, 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року, до заяви про перерахунок пенсії у випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії надаються документи, що посвідчують особливий статус особи - посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; - довідка про заробітну плату (дохід), яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З огляду на викладене, довідка про заробітну плату видається на підставі первинних документів щодо нарахування цієї заробітної плати та її виплату. Оскільки первинні документи щодо нарахування заробітної плати та її виплати в зоні відчуження за період з 12 листопада по 12 грудня 1988 року в АТП-10764 відсутні, тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в позові і щодо зобов'язання відповідача видати зазначену довідку, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді