Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/159/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Франко В.А.

за участю секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Заваллівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсною заяву про відмову від належної частки спадкового майна,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Заваллівської селищної ради про визнання недійсною заяву про відмову від належної частки спадкового майна.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.05.2015 року померла його дружина ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на будинок по вул. Свободи, 3 в смт. Завалля Гайворонського району, який належав їй на праві приватної власності.

Спадкоємцем першої черги є позивач та її діти від попередніх шлюбів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (померла донька), в якої залишилось троє дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позивач зазначив, що за життя дружини між ними була домовленість, що будинок розташований по вул. Свободи, 3 у смт. Завалля після смерті дружини буде належати внукам дітям її померлої доньки ОСОБА_10, а будинок по вул. Ломоносова, 10 у смт. Завалля, який належить на праві власності позивачу, після смерті позивача належатиме його синові від першого шлюбу.

Позивач зазначив, що 07.05.2015 року він та діти дружини звернулися до Заваллівської селищної ради де написали заяви, згідно яких відмовилися від прийняття спадщини на користь дітей померлої доньки ОСОБА_10: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

07.05.2015 року секретарем Заваллівської селищної ради було посвідчено справжність підписів під заявами ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в яких йшлося про відмову від належної кожному частки спадкового майна на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

При цьому в заявах зазначалось, що вони відмовляються від частки спадкового майна, яке складається з житлового будинку №3 по вул. Свободи в смт. Завалля.

Позивач зазначив, що 01.07.2016 року отримав повістку в суд за позовом ОСОБА_3 про визнання обєктом спільної сумісної власності будинку та визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення, з суті якого вбачалось, що нібито ОСОБА_2 відмовляючись від частки спадкового майна по вул. Свободи, 3 смт. Завалля, одночасно відмовився і від частки, яка б за життя мала належати його дружині, як частка у спільній сумісній власності подружжя, та право на яку тепер мають її внуки, в будинку по вул. Ломоносова, 10 смт. Завалля.

ОСОБА_2 зазначив, що складаючи в секретаря Заваллівської селищної ради заяву про відмову від належної частки спадкового майна в будинку по вул.Свободи, 3 смт.Завалля, він не мав відмовитись і від аналогічної частки в будинку по вул. Ломоносова, 10 смт. Завалля. Посилаючись на ч.1 статті 229 ЦК України просив суд визнати недійсною заяву про відмову від належної частки спадкового майна, спадщина на яку відкрилась після смерті ОСОБА_6 в будинку по вул. Свободи, 3, що у смт. Завалля Гайворонського району, підпис на якій посвідчений секретарем виконкому Заваллівської селищної ради 07.05.2015 року.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 03.05.2015 року померла ОСОБА_6 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на будинок по вулиці Свободи, 3, що у смт. Завалля Гайворонського району, належний їй на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 12.05.2006 року. Крім цього, відкрилась спадщина на будинок по вулиці Ломоносова, 10, в смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, який був придбаний позивачем та покійною ОСОБА_6 під час перебування у шлюбі (а.с. 5-7).

07 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Заваллівської селищної ради Гайворонського району, із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Йому розяснено положення статей 1231, 1232, 1282 ЦК України. Секретарем виконкому Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області засвідчено справжність підпису ОСОБА_2, який було зроблено в присутності секретаря. (а.с. 21).

Згідно Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Дану заяву нотаріус отримала 07.08.2015 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено, що оскаржувана позивачем відмова від прийняття спадщини від 07.05.2015 року здійснена останнім під впливом помилки.

Зміст заяви свідчить, що у позивача не могло бути будь-яких сумнівів у правових наслідках, які заява за собою тягнула. Позивач добровільно позбавив себе права на частку в спадщині відповідно такі дії ОСОБА_2 відповідали його волевиявленню.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі неможливо.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового спору є визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини з підстав встановлених ч.1 статті 229 ЦК України.

Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини.

У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку , встановленого для її прийняття , він відновлює своє право на спадкування за законом.

З матеріалів справи вбачається, що 03.05.2015 року померла дружина позивача - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на майно яке належало померлій, зокрема будинок розташований по вулиці Свободи, 3, що у смт. Завалля Гайворонського району, належний померлій на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 12.05.2006 року та будинок по вулиці Ломоносова, 10, в смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, який був придбаний позивачем та покійною ОСОБА_6 під час шлюбу (а.с. 5-7).

Позивач в заяві про відмову від спадщини зазначив, що на день смерті дружини залишилось майно , яке складається з права на житловий будинок №3 по вулиці Свободи в смт. Завалля і , що він відмовився від своєї частки у спадщині яка відкрилась після смерті своєї дружини на користь онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 07.05.2015 року, його підпис засвідчено секретарем Заваллівської селищної ради Гайворонського району.

В строки передбачені статтею 1270 ЦК України позивач не відкликав свою заяву про відмову від прийняття спадщини.

Діючим законодавством не передбачено часткове прийняття або часткова відмова від спадщини.

За змістом ст..392 ЦК України належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема , житловий будинок.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з позовом про визнання заяви про відмову від спадщини на користь третіх осіб є те , що один із спадкоємців звернувся у суд з позовом про визнання будинку за адресою вулиця Ломоносова, 10, в смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області спільною сумісною власністю оскільки був придбаний позивачем та покійною ОСОБА_6 під час перебування у шлюбі та визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення.

Відповідно до діючого законодавства у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус, секретар сільської (селищної) ради або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчинені покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом до Заваллівської селищної ради про визнання недійсною заяву про відмову від належної частки спадкового майна.

З огляду на викладене, Заваллівська селищна рада не може бути належним відповідачем .

Належними відповідачами по справі можуть бути особи, які не визнають або оспорюють право власності спадкоємця на спадкове майно.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не встановив дійсні обставини по справі. В порушення статті 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи . Під час розгляду справи суд першої інстанції не визначився з належними відповідачами по справі і як наслідок ухвалив рішення яке не ґрунтується на законі.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦК України зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення , яким в яким у задоволені позову ОСОБА_2 до Заваллівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсною заяву про відмову від належної частки спадкового майна відмовити у звязку з необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення яким у задоволені позову ОСОБА_2 до Заваллівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсною заяву про відмову від належної частки спадкового майна-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: