Справа № 530/1767/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.01.2017 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Зіньків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тарасівської сільської ради про визнання права приватної власності на нерухоме майно,--

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання не з»явилась позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник Тарасівської сільської ради, про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідачі проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують.

Справа розглядалась в порядку ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник Зіньківського району, формальним співвласником якої вона є, та на земельну ділянку площею 0,85 га., розташовану на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району, яка належала померлому ОСОБА_4

Під час розгляду справи встановлено, що 02.03.2016 року, у віці 76 років, у

селі Бобрівник Зіньківського району помер чоловік ОСОБА_1-- ОСОБА_1

ОСОБА_5, який заповіту не залишив. Відповідачі ОСОБА_2 і

ОСОБА_3 є дітьми позивача із померлим чоловіком, які відмовилися від

прийняття спадщини померлого батька. Інших спадкоємців ОСОБА_6 не

має.

При житті ОСОБА_6 був співвласником житлового будинку

із господарсько-побутовими спорудами № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник

Зіньківського району. Вказане господарство побудоване з 1971 року, станом на

01.07.1990 року відносилося до категорії колгоспного двору, головою якого був сам ОСОБА_6

ОСОБА_5, а ОСОБА_1, її батько ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий 01.01.1991 року, і відповідач ОСОБА_2,-- були

членами колишнього колгоспного двору № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник

Зіньківського району,-- який складається із будівель, позначених у технічному паспорті на

садибний (індивідуальний) житловий будинок наступними літерами: А-1житловий

будинок, априбудова, Бсарай, бсарай, б1погріб, Влітня кухня, вгараж,

№3ворота огорожі, №4огорожа

Факт належності колишнього колгоспного двору його членам ОСОБА_2

Олексієві ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_1

ОСОБА_8, а також розмір відповідних часток кожному із них, регламентовано

наступними законодавчими актами:

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, що

була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його

членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

У разі смерті члена колгоспного двору після припинення існування двору,

тобто після 30.06.1990 року, спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору

відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ст. ст. 529 ч.1, 549 ч. 1, п.1 Цивільного кодексу України

( в редакції 1963 р.), чинного на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого, та визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, зі смертю ОСОБА_9 припинилося його

право на належну частину житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами

№ 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник Зіньківського району, а його дочка ОСОБА_1

ОСОБА_10, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала належну померлому

1/4 частину будинку із господарськими спорудами, як те було передбачено ст. ст. 529 ч.1, 549 ч. 1, п.1 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р.), хоча і не одержала свідоцтва про право на спадщину за законом,-- але вважалася такою, що прийняла вказану спадщину, так як постійно проживала до дня смерті та після смерті свого батька у житловому будинку № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник Зіньківського району, користувалася майном померлого, сплачувала страхові внески за будівлі, тобто фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, зокрема і формально належною ОСОБА_7 частиною вказаного житлового будинку.

Житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами № 15 по вулиці

Польовій у селі Бобрівник Зіньківського району розташований на земельній ділянці

розміром 0,85 га., розташованій на території Тарасівської сільської ради Зіньківського

району Полтавської області , яка була передана ОСОБА_4, померлому

02.03.2016 року, у віці 76 років, у селі Бобрівник, Зіньківського району,-- на підставі рішення

Тарасівської сільської ради № 11 від 28.01.1997 року для обслуговування житлового будинку, споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IVПЛ № 024735, зареєстрованим в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 24.04.1997 року за № 50.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на

спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя яких його пережив, та

батьки. Так, як діти померлого ОСОБА_6-- ОСОБА_2 і

ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини померлого батька, як те

передбачено ст. 347 Цивільного кодексу України, згідно якої, особа може відмовитися від

права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову

від права власності,-- то ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого

чоловіка ОСОБА_6

Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму

Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за

позовами про захист права приватної власності,-- у разі смерті члена колгоспного двору

після припинення існування двору, тобто після 30.06.1990 року, спадщина на відповідну

частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх

членів.

Таким чином, зі смертю ОСОБА_6 припинилося його

право на формально належну 1/4 частину житлового будинку із господарськими будівлями і

спорудами № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник Зіньківського району та на земельну

ділянку розміром 0,85 га.,-- які ОСОБА_1 бажає успадкувати, але не може

реалізувати своє право, так як нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на

спадщину за законом, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на

житловий будинок і той факт, що померлий ОСОБА_6 не був одноосібним

власником будинку, та на відсутність відомостей на земельну ділянку в Державному

земельному кадастрі.

Зважаючи на відсутність відомостей на земельну ділянку в Державному

земельному кадастрі та на відсутність правовстановлюючих документів на житловий

будинок із господарсько-побутовими спорудами № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник

Зіньківського району,-- ОСОБА_1, вимушена звернутися до суду із позовом

про визнання за мною права приватної власності на вказані, житловий будинок та земельну

ділянку.

Факт того, що господарство № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник

Зіньківського району станом на 01.07.1990 року відносилося до категорії колгоспного двору,

головою якого був ОСОБА_6, а ОСОБА_7, ОСОБА_6

ОСОБА_10 і ОСОБА_2, були членами колишнього колгоспного

двору, а земельна ділянка розміром 0,85 га. була одноосібною власністю ОСОБА_6

ОСОБА_5,-- і після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_6 і

відмови ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від прийняття

спадщини померлого батька ОСОБА_6 і своєї частки в колгоспному дворі,

право власності на вказаний

житловий будинок і земельну ділянку має ОСОБА_1, підтверджується

наступними доказами:

1.Паспортом, свідоцтвами про народження і одруження позивача, згідно яких вона є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка і мешканка села Бобрівник Зіньківського району, вулиця Польова, 15. При народженні її прізвище було ОСОБА_9, а батьком був ОСОБА_7. Після реєстрації шлюбу 26.01.1965 року із ОСОБА_4 прізвище позивача стало ОСОБА_4 /а.с.6-8/.

2.Свідоцтвом про смерть ОСОБА_6, згідно якого він

помер 02.03.2016 року, у віці 76 років, у селі Бобрівник, Зіньківського району/а.с.9/.

3.Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі і довідкою Тарасівською

сільської ради, згідно яких спадкова справа спадкодавця ОСОБА_6

зареєстрована 12.08.2016 року, а на день смерті спадкодавця позивач проживала у

житловому будинку № 15 по вулиці Польовій, у селі Бобрівник ,Зіньківського району/а.с.10-11/.

4. Довідкою Тарасівської сільської ради Зіньківського району № 1621 від

11. 11.2016 року про те, що, згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 254,--

будинковолодіння № 15 по вулиці Польовій ,у селі Бобрівник ,Зіньківського району станом на

01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6

ОСОБА_5, а ОСОБА_7, ОСОБА_1 і ОСОБА_2

ОСОБА_8 -- були членами колишнього колгоспного двору, розташованого на земельній ділянці площею 0, 40 га./а.с.12/.

5.Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий

будинок № 15 по вулиці Польовій у селі Бобрівник Зіньківського району, згідно якого він

складається із будівель, позначених наступними літерами: А-1житловий будинок,

априбудова, Бсарай, бсарай, б1погріб, Влітня кухня, вгараж, №3ворота

огорожі, №4огорожа/а.с.13-19/.

6.Державним актом на право власності на земельну ділянку серії IVПЛ

№ 024735, зареєстрованим в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності

на землю 24.04.1997 року за № 50, згідно якого ОСОБА_4, належало

право власності на земельну ділянку площею 0,85 га., розташовану на території Тарасівської

сільської ради Зіньківського району Полтавської області , яка була передана йому на

підставі рішення Тарасівської сільської ради № 11 від 28.01.1997 року для обслуговування

житлового будинку, споруд та ведення особистого підсобного господарства /а.с.20-23/.

7.Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії і заявами

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких

ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом

після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок із господарсько-побутовими

спорудами № 15 по вулиці Польовій ,у селі Бобрівник, Зіньківського району та на земельну

ділянку розміром 0,85 га., а ОСОБА_2 і ОСОБА_3

відмовляються на користь позивача від успадкування вказаного житлового будинку і

земельної ділянки/а.с.25-26/.

Приймаючи до уваги вимоги позивача, зважаючи на відсутність заперечень проти заявлених вимог відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного та ст.ст.197,214,215 ЦПК України , суд --

В И Р І Ш И В:

1.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою і мешканкою села Бобрівник Зіньківського району, вулиця Польова, 15 право приватної власності на наступне нерухоме майно:

1.1.Житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами № 15 по

вулиці Польовій у селі Бобрівник, Зіньківського району ,Полтавської області, -- які

складаються із будівель, позначених у технічному паспорті на садибний (індивідуальний)

житловий будинок наступними літерами: А-1житловий будинок, априбудова, Бсарай,

бсарай, б1погріб, Влітня кухня, вгараж, №3ворота огорожі, №4огорожа ;

2.1. Земельну ділянку площею 0,85 га., розташовану на території

Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області , яка була передана

ОСОБА_4, померлому 02.03.2016 року, у віці 76 років, у селі Бобрівник

Зіньківського району,-- на підставі рішення Тарасівської сільської ради № 11 від 28.01.1997

року для обслуговування житлового будинку, споруд та ведення особистого підсобного

господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю

серії IVПЛ № 024735, зареєстрованим в книзі реєстрації державних актів на право

приватної власності на землю 24.04.1997 року за № 50.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд протягом 10 днів після його проголошення.

СуддяОСОБА_11