Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/284/17
Провадження №: 2/332/286/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня проживають з відповідачем окремо, шлюбні стосунки припинені, син проживає разом із нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, коли до нього звертаєшься по допомогу, то це призводить до сварок. Відповідач є працездатною особою, аліменти нікому не сплачує, інших утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини СоловйоваДанила Дмитровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти розгляду справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, в якій не запеперчував проти задоволення позовних вимог, не заперечував проти розгляду справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №144681, виданого 03 вересня 2014 року Заводським відділом державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони уклали шлюб, актовий запис №233 (а.с. 3).

Згідно із свідоцтвом про народження серії № І-ЖС №274720, виданого 20.01.2015 року Заводським відділом державної реєстрації атків цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками ОСОБА_3, 11.01.2015 року народженння, актовий запис 39 (а.с. 4).

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання № 04-19/2-765 від 24.01.2017 року, виданої начальником ВРФО Заводського району, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. За вказаною адресою зареєстровані також: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, 11.01.2015 року народженння (а.с.5).

Згідно із довідкою б/н від 15.02.2017 року, виданою директором ТОВ «Таксомоторна компанія», ОСОБА_2, який працює на посаді заступника директора з перевезень, за відпрацьовані шість місяці нараховано 10191,87 гривень заробітної плати.

Згідно зі ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми СК України.

Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

При вирішенні питання про стягнення аліментів та визначенні їх розміру суд враховує стан здоровя дитини, її матеріальне становище, а також те, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, при цьому відповідач є здоровим та працездатним, працює, отримує заробітну плату.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню. Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, визначивши їх у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 11.01.2015 року народженння, щомісячно у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Безлер