Справа № 558/581/16-ц
номер провадження 2/558/24/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року смт. Демидівка Рівненської області
Демидівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Хом'як О.О.,
представник позивача ОСОБА_1 громадянка ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу , -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 25 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 1911.
Відповідач ОСОБА_3, згідно з даними адресно - довідкової картотеки Демидівського районного сектору управління державної міграційної служби у Рівненській області, зареєстрований за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання на судовий розгляд справи 17.01.2017 року не з'явився, судова повістка про його виклик до суду повернулася із поштовою відміткою, у якій зазначено, що судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання відповідача отримали члени його сім'ї (а. с. 17).
У відповідності до ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином.
Про причини неявки в суд відповідач ОСОБА_3 не повідомив, заперечень проти позову суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач на судовий розгляд справи не з'явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а представник позивачки за довіреністю ОСОБА_2 не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Допитана у якості свідка, у відповідності до ст.184 Цивільного процесуального кодексу України, представник позивачки громадянка ОСОБА_2 суду показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1.Зі слів свідка, відносини у неї із позивачкою нормальні, із відповідачем ОСОБА_3 вона на даний момент не спілкується. ОСОБА_2 підтвердила, що подружнє життя позивачки та відповідача не склалося. На думку представника позивачки ОСОБА_2, немає необхідності надавати подружжю термін на примирення, так як на протязі останніх двох років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. ОСОБА_2 просить суд залишити позивачці, після розірвання шлюбу, прізвище ОСОБА_1 та не стягувати із відповідача судові витрати по справі.
Дослідивши показання представника позивачки громадянки ОСОБА_2, допитаної в якості свідка, письмові докази по справі та з'ясувавши інші обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з постановленням заочного рішення з наступних підстав.
Згідно досліджених довіреностей Вербенської сільської Ради Демидівського району Рівненської області від 08.11.2016 року та 13.01.2017 року, громадянка ОСОБА_2 уповноважена позивачкою ОСОБА_1 представляти її інтереси в суді та звертатися від її імені в державні установи (а.с.8,18). Відповідно до п.1 ч. 1 ст.42 Цивільно-процесуального кодексу України, повноваження представників сторін можуть бути посвідчені довіреністю фізичної особи.
У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.11.2011 року, між громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстрований 25 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 1911. Після укладення шлюбу, громадянці ОСОБА_1 було присвоєно прізвище чоловіка, а саме ОСОБА_1 (а.с.4).
Представник позивачки громадянка ОСОБА_2, допитана в якості свідка, вказала про те, що подружнє життя позивачки з відповідачем не склалося, на протязі останніх двох років вони проживають окремо і шлюбних відносин не підтримують. Дані фактичні обставини будь-якими іншими доказами не спростовані.
Таким чином, під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як на протязі двох останніх років вони разом не проживають. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати.
Приймаючи рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд керується нормами ст.24 Сімейного кодексу України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки до шлюбу не допускається
Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Також судом встановлено, що до укладення шлюбу з ОСОБА_3, позивачка іменувалася прізвищем ОСОБА_1 (а.с.4). Згідно з нормами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.
Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи. В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 551 гривня 21 копійка( а.с.1 ).
Представник позивачки ОСОБА_2 просить суд не стягувати з відповідача судові витрати по справі. Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача, на користь позивачки ОСОБА_1, судові витрати по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 25 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 1911.
Надати позивачці ОСОБА_1 право, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник