Справа №515/1413/16-ц
Провадження №2/515/67/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
04 січня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Чебан А.П.
секретаря Дечевої І.І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,
26 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.
З 2001 року позивач розірвала стосунки зі своїм співмешканцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким в офіційному шлюбі не перебувала. За час сумісного проживання у сторін народилася донька.
Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства ОСОБА_3 визнаний батьком доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4 значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Прізвище позивача змінилося на «Урсул» після укладення шлюбу у 2007 році з ОСОБА_6.
Позивач зазначає, що офіційної роботи та постійного доходу не має, єдиний прибуток, який отримує її сімя, це заробіток від найманої праці. Донька проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні.
З 01 вересня 2014 року дочка навчається на другому курсі денної форми навчання за державним замовленням напряму підготовки «Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва» Одеського державного аграрного університету ІV рівня акредитації з терміном навчання з 01.09.2014 року до 25.06.2018 року, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги.
Позивач також стверджує, що відповідач працює водієм у Міністерстві охорони здоровя м.Тираспіль МПР, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Аліментів нікому не сплачує. У звязку з вищенаведеним, позивач вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на навчання, і звертається до суду.
Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Представник позивача адвокат ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.39).
Відповідач в судові засідання неодноразово не зявлявся. Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 25.10.2016 року (а.с.21), ОСОБА_3 зареєстрований з 12.02.1996 року за адресою: с.Новозаріцьке Фрунзівського району Одеської області, однак на території Новозаріцької сільської ради не проживає (а.с.а.с.27-28). Судові повістки, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, надсилалися відповідачу шляхом опублікування оголошення в пресі, а тому в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином (а.с.38). ОСОБА_3 причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки немає відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення, згідно наявних доказів, на що позивач згоден.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що сторони по справі в офіційному шлюбі не перебували. Однак, від фактичних шлюбних відносин у них народилася донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №102118 від 20.08.1997 року (а.с.3)
Згідно копії свідоцтва про визнання батьківства серії І-ЖД №103249 від 20.08.1997 року (а.с.4), ОСОБА_3, визнаний батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася у громадянки ОСОБА_5.
Як вбачається з довідки №1541 від 17.11.2015 року (а.с.5), виданої Одеським державним аграрним університетом, ОСОБА_4 є студентом 2 курсу за напрямом підготовки 6.090102 «Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва» Одеського державного університету ІV рівня акредитації денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2014 року по 25.06.2018 року.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №054205 від 12.04.2007 року (а.с.10), ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 12 квітня 2007 року. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «Урсул».
Відповідно до довідки №658 від 19.08.2016 року (а.с.6), виданої Жовтоярською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає біля матері та знаходиться на її утриманні.
Як вбачається з копії виписки із рішення Котовського районного суду Одеської області від 08.10.2001 року (а.с.12), з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до її повноліття. Оголошено розшук ОСОБА_3 На виконання даного рішення суду позивачу видано виконавчий лист №2-442 від 08.10.2001 року (а.с.11).
Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого.
Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з розясненнями, викладеними у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України дає підстави зробити висновок про те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
З урахуванням того, що на утриманні позивача є донька, яка навчається у вищому навчальному закладі в м.Одеса, яка потребує витрат на її переїзд, харчування та проживання, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 є батьком дитини та повинен виконувати аліментні зобовязання, при цьому доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги не надано, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у частці від його заробітку на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, о 25.06.2018 року, але не більш,ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років.
За правилом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Позивачка має право на звернення із зазначеним позовом, оскільки дочка, згідно довідки виданої виконавчим комітетом Жовтоярської сільської ради від 19.08.2016 року №658 (а.с.6), проживає з позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551грн. 20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик останнього (а.с.36-37) в сумі 420 грн., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 64, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КЕ №018729 виданий Фрунзівським РВ УМВС України в Одеській області 29 січня 1996 року, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 26 серпня 2016 року до закінчення навчання ,але не більш,ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 (чотириста двадцять) грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів в межах платежів за один місяць.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Чебан