справа №732/152/14
провадження № 2-р/732/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2017 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Лиманської М.В., секретаря Дударенко Ю.П., з участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2014 року у справі №732/152/14 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 31.10.2011 р.н, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з моменту пред'явлення позову з 21.01.2014 року і до досягнення сином повноліття.

27 грудня 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив суд надати роз'яснення рішення у справі №732/152/14, а саме роз'яснити, що розуміється під поняттям заробіток (дохід) відповідача, яке застосовано в рішенні суду. Вимоги заяви мотивовані тим, що при виконанні вказаного вище рішення суду виникли труднощі з визначенням доходу боржника ОСОБА_3, який є фізичною особою підприємцем. Позивачці не зрозуміло, що є базою для обчислення розміру аліментів, який визначає державний виконавець.

В судовому засіданні представник позивачки вимоги заяви підтримав. Пояснив, що при нарахуванні щомісяця розміру аліментів на користь позивачки внаслідок відсутності чітко визначеного законодавчого тлумачення є незрозумілим визначення розміру доходу боржника, який є фізичною особою підприємцем на спрощеній системі оподаткування.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Заслухавши в судовому засіданні представника позивачки, проаналізувавши матеріали цивільної справи №732/152/14, суд дійшов висновку, що заява про роз'яснення рішення суду підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Судом встановлено, що рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2014 року у справі №732/152/14 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів знаходиться на примусовому виконанні у Городнянському районному відділі ДВС Головного Територіального управління юстиції у Чернігівській області (виконавче провадження ВП №42655188). Примусове виконання вказаного рішення суду відбувається з 23.03.2014 року. Під час виконання вказаного рішення суду державним виконавцем вживалися заходи з встановлення доходів боржника та з'ясовано, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа підприємець на спрощеній системі оподаткування. В процесі виконання рішення суду стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 не погоджувалася з розміром аліментів, що нараховувався державним виконавцем, але у встановленому законом порядку розрахунок розміру аліментів не оскаржувала.

Чинний СК України не містить чіткого визначення поняття доходу платника аліментів.

За змістом 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

В силу ч.7 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Загальні правила щодо розрахунку розміру доходу особи-платника податків за спрощеною системою на 1-3 групах містяться у статті 292 ПК України. Так, на підставі пункту 1 статті 292 ПК України в якості доходу платника єдиного податку визнається весь отриманий ним протягом звітного періоду дохід у грошовій (готівковій та безготівковій), матеріальній та нематеріальній формах.

Згідно з п. 13 Постанови КМУ № 146, якою затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, в тому числі і від підприємницької діяльності, стягнення аліментів проводиться з суми заробітку (доходу), який належить особі, що сплачує аліменти, після стягнення з цього заробітку (доходу) податків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2014 року - задовольнити.

Роз'яснити, що за рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області 18.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 31.10.2011 р.н, аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з моменту пред'явлення позову з 21.01.2014 року і до досягнення сином повноліття, розмір аліментів визначається з фактичного заробітку (доходу), тобто з суми заробітку (доходу) у грошовій (готівковій та безготівковій), матеріальній та нематеріальній формах, який належить особі, що сплачує аліменти, після стягнення з цього заробітку (доходу) податків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.В. Лиманська