Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

з участю прокурора Андроніка А.В.,

представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_2, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсними відмови від спадщини, свідоцтва про право на спадщину, скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно та свідоцтва виданого на його основі, а також визнання права власності на 7/12 частки квартири в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_2, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, законного представника ОСОБА_4 звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до ОСОБА_5, Гайворонської районної державної нотаріальної контори, реєстраційної служби Гайворонського районного управління юстиції про визнання недійсними відмови від спадщини, свідоцтва про право на спадщину, скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно та свідоцтва виданого на його основі, а також визнання права власності на 7/12 частки квартири в порядку спадкування.

За клопотанням заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_2, ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2016 року Гайворонську району державну нотаріальну контору та реєстраційну службу Гайворонського районного управління юстиції виключено з числа відповідачів по даній справі.

Позов мотивовано тим, що доказами неможливості ОСОБА_6 самостійно здійснити представництво своїх інтересів в суді є те, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2014 було визнано ОСОБА_3 недієздатним та призначено ОСОБА_5 його опікуном.

Ухвалою Гайворонського суду від 23.03.2016 у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків опікуном ОСОБА_5 його звільнено від виконання повноважень опікуна та призначено нового опікуна ОСОБА_7 (після шлюбу ОСОБА_8).

Враховуючи, що ОСОБА_3 самостійно не вправі захищати свої порушенні права, опікун ОСОБА_7 не має достатніх коштів для здійснення своїх повноважень з приводу інтересів недієздатного в суді, а орган опіки та піклування Гайворонської міської ради, незважаючи на наявність відповідних повноважень бездіє, встановлено наявність підстав для здійснення представництва інтересів недієздатного Новоукраїнською місцевою прокуратурою.

В позові зазначено, що 15 квітня 2014 року померла ОСОБА_9, що постійно проживала та на день смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Великого Кобзаря) 19АДРЕСА_1. На день смерті померлої залишилось спадкове майно, що складалось з 7/12 часток квартири №6, загальною площею 60,24 кв.м. по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19 у м. Гайворон Кіровоградської області.

Державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 14.10.2014 року відібрано в ОСОБА_3 (який з 1971 року є інвалід дитинства, страждає на психічні розлади та діяв за вказівкою ОСОБА_5А.) заяву про відмову від прийняття спадщини, яку зареєстровано під номером 897. Цього ж дня нотаріусом прийнято від ОСОБА_5 заяву про прийняття оспорюваного спадкового майна, яку зареєстровано за №896.

На підставі вказаних заяв 17.12.2014 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з 7/12 часток квартири №6 по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19, у м. Гайворон та внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2014 року внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яким закріплено право власності на оспорювану частку квартири за ОСОБА_5

Посадовими особами Гайворонської районної державної нотаріальної контори належним чином не перевірено дієздатність ОСОБА_3, який мав статус фізичної особи, яка страждає на психічний розлад, перебував у стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними.

Вказані дії призвели того, що недієздатного обмежено у праві отримання спадщини на майно яке відкрилось після смерті його матері.

Відповідно до висновку судово-психітаричного експерта №378 від 05.08.2016 року ОСОБА_3 на момент написання заяви про відмову від прийняття спадщини, а саме 14.10.2014 року страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості за своїм психічним станом не міг реально сприймати довколишню обстановку та керувати своїми діями. Не міг ОСОБА_3 усвідомлювати та адекватно оцінювати обставини підписання ним заяви про відмову від прийняття спадщини 14.10.2014 року. Згідно медичної документації КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня» ОСОБА_3, інвалід II групи, інвалід з дитинства безтерміново, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 1971 року.

Тому, з урахуванням вищезазначеного, свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1461 виданого на ім'я ОСОБА_5 17 грудня 2014 року державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори повинно бути визнано недійсним, а державна його реєстрація скасована.

Підставою здійснення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та видачі свідоцтва про право власності на оспорюване спадкове майно ОСОБА_5, стало свідоцтво про право на спадщину від 17.12.2014 року, яке є правовстановлюючим документом

Тому, з урахуванням вищезазначеного, відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав на нерухоме майно та свідоцтво про право власності повинні бути визнані недійсними, а їх державна реєстрація підлягає скасуванню.

ОСОБА_3, має право на спадкування всієї спадщини спадкового майна, яке належало на день смерті його матері, а саме 7/12 часток квартири №6 по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19, м. Гайворон, Кіровоградської області, оскільки прийняв спадщину. Право ОСОБА_3 на спадщину підтверджується його свідоцтвом про народження, в якому матір'ю недієздатного значиться ОСОБА_9, свідоцтвом про смерть спадкодавця ОСОБА_9

Прокурор Андронік А.В. в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовільнити.

Законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовільнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Зазначив, що знав, що ОСОБА_3 ще з дитинства хворіє на психічну хворобу, але останній все розумів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що працює завідуючою Гайворонською районною державною нотаріальною конторою. Коли до неї звернувся ОСОБА_3, останній пояснив, що ОСОБА_5 його брат і буде його доглядати. ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь свого родича. Хоча вона знає, що ОСОБА_3 хворіє та це помітно, однак останній в спілкуванні був адекватний та розумів, що відбувається.

Заслухавши пояснення сторін, свідків вивчивши матеріали справи та матеріали спадкової справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року померла ОСОБА_9 (а.с. 21), що постійно проживала та на день смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Великого Кобзаря) 19, квартира №6. На день смерті померлої залишилось спадкове майно що складалось з 7/12 часток квартири №6, загальною площею 60,24 кв.м. по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19 у м. Гайворон Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 31), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 32), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.33-34).

Державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 14.10.2014 року прийнято від ОСОБА_3 заяву про відмову від прийняття спадщини, яку зареєстровано під номером 897 (а.с. 27). 14.10.2014 року нотаріусом прийнято від ОСОБА_5 заяву про прийняття спадкового майна, яку зареєстровано за №896 (а.с. 26).

На підставі вказаних заяв 17.12.2014 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з 7/12 часток квартири №6 по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19, у м. Гайворон та внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру (а.с. 35).

Вартість спадкового майна на день здійснення правочинів становила 52892 грн., що підтверджується копією звіту про незалежну оцінку майна (а.с. 38).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2014 року внесено відомості до Спадкового реєстру, яким закріплено право власності на оспорювану частку квартири за ОСОБА_5 (а.с. 36-37)

Гайворонським ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості під №0000330 за фактом зловживання ОСОБА_5 опікунськими правами, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 167 КК України (а.с. 11).

В рамках кримінального провадження № 0000330 проведено судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку судово-психітаричного експерта №378 від 05.08.2016 ОСОБА_3 на момент написання заяви про відмову від прийняття спадщини, а саме 14.10.2014 року страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості за своїм психічним станом не міг реально сприймати довколишню обстановку та керувати своїми діями. Не міг ОСОБА_3 усвідомлювати та адекватно оцінювати обставини підписання ним заяви про відмову від прийняття спадщини 14.10.2014 року (а.с. 12-16).

Згідно копії довідки КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня» № 15, від 14.04.2016 року ОСОБА_3 є інвалідом II групи, інвалід з дитинства безтерміново, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 1971 року (а.с. 46).

Згідно копії рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2014 року було визнано ОСОБА_3 недієздатним та призначено ОСОБА_5 його опікуном (а.с. 40-41).

Ухвалою Гайворонського суду Кіровоградської області від 23.03.2016 року у зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків опікуном ОСОБА_5 його звільнено від виконання повноважень опікуна та призначено нового опікуна ОСОБА_7 (після шлюбу ОСОБА_8) (а.с. 42-45).

Згідно п.п. 1, 2 глави 3 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ст. 43 ЗУ «Про нотаріат», при вчиненні нотаріальної дії нотаріус встановлює особу, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, що встановлюють особу, зокрема за паспортом громадянина України.

Відповідно до п. 1 глави 4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 ЗУ «Про нотаріат», що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії.

Таким чином, судом встановлені суттєві порушення законодавства України, допущені нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, в ході ведення спадкової справи, а обставини встановлені в судовому засіданні свідчать про те, що 14.10.2014 року, тобто у день звернення до державного нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, ОСОБА_3 за свої психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і така поведінка була помітно вираженою. Тобто волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним, а дії державного нотаріуса прямо порушували його права та інтереси, визначені законодавством України. Суд не приймає до уваги покази нотаріуса про те, що ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій, оскільки вони протирічять висновку судово-психітаричного експерта №378 від 05.08.2016 року.

З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Проте свідоцтво може бути визнане недійсним "також в інших випадках, встановлених законом", що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права.

Як встановлено в судовому засіданні 17.12.2014 року державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з 7/12 часток квартири №6 по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19, у м. Гайворон та внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру (а.с. 35), що порушує право на спадщину ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1273 Цивільного кодексу України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Окрім того, п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за законом страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості за своїм психічним станом не міг реально сприймати довколишню обстановку та керувати своїми діями.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнаня недійсною заяви ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини і визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування його державної реєстрації, з внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей. Поряд з цим прокурором не надано суду доказів отримання відповідачем свідоцтва про право власності на спірне майно, а тому позовні вимоги в частині визнання його недійсним та скасування його державної реєстрації задоволенню не підлягають.

Крім цього, позов в частині визнання права власності на 7/12 квартири №6, по вул. Воровського (Великого Кобзаря) 19, м. Гайворон, яка залишилась після смерті ОСОБА_9, за ОСОБА_6 Леонідовчем, в порядку спадкування за законом не підлягає задоволенню, оскільки прокурор не надав суду переконливих доказів, які непереборні перешкоди чинить відповідач в користуванні спадковим майном, що позбавляє ОСОБА_3 через свого законного опікуна можливості отримати свідоцтво про право на спадщину; не обгрунтував, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання права власності на обєкти нерухомості у порядку спадкування за законом, в матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, а отже позовні вимоги є передчасними.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача частково підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1278, 1301 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_2, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання недійсними відмови від спадщини, свідоцтва про право на спадщину, скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно та свідоцтва виданого на його основі, а також визнання права власності на 7/12 частки квартири в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_3 від 14.10.2014 року про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_9.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1461 видане на ім'я ОСОБА_5 17.12.2014 року державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори та скасувати його державну реєстрацію. Відповідні відомості внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь прокуратури Кіровоградської області 1102 гривні 40 копійок судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд), шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 11.01.2017