Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу. Свої вимоги мотивував тим, що 27 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачами укладено договір міни квартир, відповідно до умов якого у власність ОСОБА_1 переходить квартира АДРЕСА_1, а у власність відповідачів переходить по ? частці квартири АДРЕСА_2. Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності вартість квартири АДРЕСА_2 становить у розмірі 829 000,00 грн., а вартість квартири АДРЕСА_1 - 431 193,00 грн. Отже різниця вартості квартир становить у розмірі 400 000,00 грн. Обмін квартир провівся з доплатою позивачу грошових коштів у розмірі 270 000,00 грн. Крім того між сторонами була здійснена усна домовленість про доплату залишку різниці вартості квартир у розмірі 130 000,00 грн. Відповідачі відмовляються виплачувати позивачу залишок суми різниці вартості обмінених квартир. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 130 000,00 грн. та судовий збір.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що між сторонами була здійснена усна домовленість про доплату залишку різниці вартості квартир у розмірі 130 000,00 грн..

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідачі не виконали усну домовленість про доплату залишку різниці вартості квартир у розмірі 130 000,00 грн.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_3

Представник відповідачів ОСОБА_3 не визнав позовні вимоги, оскільки згідно умов договору міни квартир не передбачено обов'язку відповідачів щодо сплати залишку різниці вартості квартир у розмірі 130 000,00 грн., а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини.

27 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачами, було укладено договір міни квартир, відповідно до умов якого у власність ОСОБА_1 переходить квартира АДРЕСА_1, а у власність відповідачів переходить по ? частці квартири АДРЕСА_2. (а.с. 4).

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Позивач просив про стягнення заборгованості за договором міни у розмірі 130 000,00 грн., що є залишком різниці вартості квартир.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (ст. 530 ЦК України).

За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.. Договором може бути встановлений обмін майна на роботи (послуги). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору міни (ст. 715 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 договору міни квартир обмін квартир провадиться з доплатою ОСОБА_6 у розмірі 270 00,00 грн. Сторони свідчать, що розрахунок між ними відбувся з дотриманням вимог ст. 1087 ЦК України.

Разом з тим в договорі міни не передбачено обов'язку відповідачів щодо доплати залишку різниці вартості квартири у розмірі 130 000,00 грн.

Отже, позивачем не доведено факт домовленності сторін про доплату залишку різниці вартості квартири у розмірі 130 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 629, 715 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

У задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 18 січня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є. Арапіна