Справа № 204/5657/17
Провадження № 2/204/1828/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 вересня 2017 року м.Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Тітова І.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а:

11 вересня 2017 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

25 вересня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване місце проживання сторін.

Із матеріалів позовної заяви випливає, що вона не відповідає вимогам, викладеним у ст.ст.119-120 ЦПК України:

-позивачу слід уточнити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме необхідно уточнити (предмет та підстави позову), якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та самі позовні вимоги, а саме: уточнити способи захисту відповідно до якого він просить захистити його порушенні права та інтереси з урахуванням ч.2 ст.16 ЦК України якою визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, оскільки при предявленні позову має бути викладено, яке саме право а порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити;

-позивачем не зазначено доказів, що підтверджують розмір заподіяних йому збитків або наявність підстав для звільнення від доказування;

- позовна заява не містить посилання на відповідні норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем;

- позивачем не зазначено, якими нормами матеріального права він обґрунтовує стягнення саме з відповідача суми франшизи;

- позивачем не зазначено (надано) доказів належності на праві власності пошкодженого транспортного засобу позивачу

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Ознайомившись із позовною заявою судом встановлено, що дана заява не відповідає вимогам п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, а саме, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують розмір заподіяних позивачеві збитків або наявність підстав для звільнення від доказування. Зокрема, в матеріалах позову не зазначено доказів, що підтверджують заподіяння позивачу матеріальної шкоди у зазначеному розмірі позовних вимог та доказів належності на праві власності пошкодженого транспортного засобу позивачу.

Зміст позовної заяви та викладені обставини, що обґрунтовують предмет спору, не містять посилання на відповідні норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, тобто позивачем не зазначено, які права та законні інтереси порушено відповідачем та якими нормами чинного законодавства вони підлягають захисту у судовому порядку, та позивачем не зазначено, якими нормами матеріального права позивач обґрунтовує стягнення саме з відповідача суми франшизи.

Крім того, необхідно зазначити, що п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (1618-15). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

У відповідності до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом: уточнення викладу обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме необхідно уточнити (предмет та підстави позову), якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та самі позовні вимоги, а саме: уточнення способу захисту відповідно до якого він просить захистити його порушенні права та інтереси з урахуванням ч.2 ст.16 ЦК України якою визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, оскільки при предявленні позову має бути викладено, яке саме право порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити; зазначення доказів, що підтверджують розмір заподіяних позивачу збитків або наявність підстав для звільнення від доказування; зазначення посилань на відповідні норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем; зазначення, якими нормами матеріального права він обґрунтовує стягнення саме з відповідача суми франшизи; зазначення (надання) доказів належності на праві власності пошкодженого транспортного засобу позивачу.

Керуючись ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків один день з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатись неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова