Єдиний унікальний номер: 448/1176/16-ц
Провадження № 2/448/31/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.12.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3, відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ОСОБА_4, який помер 29.04.2009року, належало право на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства АТП «Галичина» в с.Черневе Мостиського району Львівської області, розміром 1,80 га, яке було набуте ним в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 26.11.2002року.

Стверджують, що після смерті батька, вони як спадкоємці за законом прийняли спадщину, оскільки проживали разом із ним на час його смерті. Однак, у звязку із тим, що батько за життя належним чином не оформив своє право на вищевказану земельну ділянку, позивачі не можуть в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушені звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просять суд визнати за ними право на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства АТП «Галичина» в с.Черневе Мостиського району Львівської області, розміром 1,80 га, по 1/2 частині за кожним.

В судове засідання позивачі не зявилися, проте подали заяви в яких просять суд справу розглядати у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, проте подав до суду копію спадкової справи №33/2016, заведену після смерті ОСОБА_4

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Мостиському районі в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2009року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4.

До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства АТП «Галичина» в с.Черневе Мостиського району Львівської області, розміром 1,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке було набуте ним в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 26.11.2002року, якій зазначене право належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032583 від 11.07.1996року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не складав, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина померлого ОСОБА_2 та його дочка ОСОБА_1 (позивачі у справі), які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від спадщини. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б претендували на спадщину, крім позивачів, немає.

В той же час, у звязку із тим, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя належним чином не оформив своє право на вищевказану земельну ділянку, позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4; копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_2; копією свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032583 від 11.07.1996року; копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області; копією спадкової справи №33/2016 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 23.08.1972року народження, право на 1/2 частину земельної частки (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства АТП «Галичина» в с.Черневе Мостиського району Львівської області, розміром 1,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032583 від 11.07.1996року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на 1/2 частину земельної частки (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства АТП «Галичина» в с.Черневе Мостиського району Львівської області, розміром 1,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №032583 від 11.07.1996року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус