Справа № 203/6091/16-ц
Провадження № 2/0203/370/2017
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 предявила через суд позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20 жовтня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає і знаходиться на утриманні позивача, проте відповідач після припинення фактичних шлюбних відносин, не бере належної участі у витратах необхідних для виховання і розвитку дитини, хоча має такий обовязок, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. на місяць до досягнення донькою повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду 10 січня 2017 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подавши через канцелярію суду 10 січня 2017 року заяву про визнання позову в повному обсязі з розглядом справи у його відсутність, вказавши, що офіційно не працевлаштований, стабільного заробітку не має, маючи мінливий дохід від тимчасових заробітків близько 5000,00 грн. на місяць, тому вважає за можливе виплату аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на місяць на утримання єдиної доньки ОСОБА_3, зазначивши також, що інших осіб на утриманні не має.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст.11 ЦПК України та положення ч. 4 ст.174 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 20 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №1451 (а.с. 7). Від сторін як подружжя походить дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ 16 грудня 2014 року серії І-КИ №512848 (а.с.8).

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матірю, окремо від батька, що підтверджується довідкою КП «Міські комунальні платежі» року про склад сімї позивача (а.с.15) та визнано сторонами у поданих заявах.

Позивач працює в ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді оператора 1-го рівня HelpDesk ГО, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та за даними довідки про доходи від 28 грудня 2016 року №20.1.0.0.0/7-20161228/2774 за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2016 року доходів не отримувала (а.с.17, 18).

Також на підставі даних трудової книжки відповідача встановлено, що останній з 27 травня 2016 року не працює, звільнений з ПАТ КБ «ПриватБанк» за п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.21) та з цього часу заробітну плату не отримує. Інших даних про розмір та джерело доходів суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має нормальний стан здоровя, інших осіб на утриманні не має.

Оскільки судом зясовано, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, відповідач з дитиною не проживає, регулярного утримання їй не надає, то належить визнати, що ним порушено покладений на нього статтею 180 СК України обовязок по утриманню, який є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи спір про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України, які передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача аліментів, у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі та, при визначенні розміру суми аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги обов'язок участі обох батьків у матеріальному утриманні дитини, матеріальний стан та стан здоровя дитини, яка має ряд хвороб, перебуває на диспансерному обліку у лікаря ортопеда, лікаря невролога (а.с.16), стан здоровя платника аліментів, який є працездатним, відсутність документального підтвердження доходів відповідача та джерел їх отримання, чим визначається ризик їх мінливості й нерегулярності, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальний стан одержувача аліментів, яка доходів не має у зв?язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, розмір необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 січня по 30 квітня 2017 року складає на дитину віком до 6 років 1355,00 грн., з 01 травня по 30 листопада 2017 року 1426,00 грн., суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в сумі 1500,00 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 22 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 214, 215, 367, 81, 88, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п?ятсот гривень 00 коп.) до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 22 грудня 2016 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн. (тисячу шістсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко