У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 22 лютого 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: за участю представника позивачаЗавгородньої І.М., Коротуна В.М., Тузової В.О., Мазур Л.М., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року, в с т а н о в и л а: У липні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 16 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»; банк) та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, станом на 30 травня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 32 026 гривень 09 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 6 816 гривень 91 копійка, заборгованість за процентами за користування кредитом - 23 207 гривень 94 копійки, штраф (фіксована частина) - 500 гривень та процентна складова - 1 501 гривня 24 копійки, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року позов задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 32 026,09 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 6 819,91 грн., сума заборгованості за відсотками - 23 207,94 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 501,24 грн., судовий збір в сумі - 320,26 грн., а всього - 32 026 грн. 09 коп. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, станом на 30 травня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 32 026 гривень 09 копійок. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами визначено строк дії договору - протягом 12 місяців з моменту підписання. Повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом внесення коштів на карту або списання банком коштів з дебетної карти. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що питання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності порушувалось відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення суду першої інстанції та в доводах апеляційної скарги. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності, апеляційний суд виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку, оскільки останній платіж відповідачем здійснено 27 липня 2009 року, позов пред'явлено 02 липня 2014 року та врахувавши, що відповідач не була належним чином повідомлена про місце, день та час розгляду справи, що суперчить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право особи на справедливий суд та доступ до правосуддя, дійшов обгрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин норми ч. 4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судомдопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур О.В. Попович О.В. Попович Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк