Ухвала

іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_5, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу від 13 лютого 2015 року № 005-22000-130215. Цього ж дня між сторонами було укладено й додаткову угоду № 1 до вказаного договору.

Листом від 23 вересня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило позивача про нікчемність договору банківського вкладу від 13 лютого 2015 року № 005-22000-130215 згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважає, що такі дії відповідача суперечать чинному законодавству, є безпідставними та необґрунтованими, а тому просила визнати договір банківського вкладу дійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 15 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено та із матеріалів справи встановлено, що 13 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір № 005-22000-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, згідно з яким позивач розмістила на депозиті 5 тис. дол. США під 5,5 % річних строком до 18 лютого 2016 року.

Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року на рахунок позивача зараховано вклад у розмірі 5 тис. дол. США, шляхом перерахування зазначених коштів з рахунку вкладника банку ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позову, суди правильно виходили із того, що спосіб захисту, як вважає позивач, порушеного права, який вона обрала, - визнання дійсним укладеного між нею та відповідачем договору банківського вкладу, який жодна зі сторін не оспорює, не відповідає положенням ст. 16 ЦК України та іншим нормам цивільного законодавства, які регулюють договірні правовідносини, в тому числі і банківського вкладу. Обраний нею спосіб захисту не відповідає змісту зазначеного нею порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, на які вона посилається. Крім того, судом встановлено, що призначенням платежу при зарахуванні коштів на депозит було саме поповнення депозиту, а не сплата боргу, що вбачається з відповідного платіжного доручення від 13 лютого 2015 року.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої і апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня В.М. Коротун