Справа № 369/8236/15-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/293/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 17.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, який уточнював під час розгляду справи посилаючись, що йому на праві власності належить 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по вул. Київській, 47 в селі Забіря Києво-Святошинського району Київської області. Власником 3/4 частин цього житлового будинку є відповідач ОСОБА_2, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і набув право на отримання у власність відповідно на 1/2 частку та на 1/4 частку, а загалом на 3/4 частки житлового будинку, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Будинок розташований на земельній ділянці, площею 1233 кв.м., що не приватизована.

Позивач мотивуючи тим, що згоди по питанню поділу будинку та порядку користування земельною ділянкою під ним з відповідачем ОСОБА_6 не знайшов, просив, виділити його частку в натурі з домоволодіння по вул. Київській, буд. 47 в с.Забіря Києво-Святошинського району Київської області, визнати за ним право власності на приміщення житлового будинку літ. "А", з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлову 1-7, площею 15,1 кв.м., сарай "Б", сарай "В", сарай "Д", сарай "Е", погріб під "Д", огорожу №1, огорожу №2, огорожу №3, огорожу №4, огорожу №5, огорожу №6, огорожу №7, всього по домоволодінню вартістю 110796 грн., згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року. Припинити право спільної часткової власності на виділену в натурі частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди , стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 9 510 грн. у якості компенсації різниці вартості частин будинку та надвірних будівель, які виділяються, від ідеальної та визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 1233 кв.м., під будинком, згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року.

Відповідач заперечував проти позову посилаючись, що під будівлею сараю літ. «Д» знаходиться єдиний у домоволодінні погріб, право власності на який позивач теж просить визнати за ним, а йому доведеться за власні кошти будувати новий погріб, що потребує значних коштів. Крім того зазначив, що згідно проекту експертного висновку майбутня добудова повністю перекриває вікно в житлову кімнату 1-8. Також він буде позбавлений можливості користуватись горищем, або буде змушений нести додаткові витрати на облаштування нового входу до горища. Окрім того, на частині земельної ділянки, яку просить виділити позивач, знаходиться єдина у домоволодінні вбиральня. Зазначав також, що у стіні житлової кімнати, яку просить виділити позивач, є тріщина, оскільки спірний житловий будинок (початок побудови 1960-ті роки) є старим та потребує капітального ремонту, в той же час, експерт у висновку вказує на необхідність здійснення ремонтно-будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будинку, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року позов було задоволено.

Виділено частку ОСОБА_3 в натурі з домоволодіння по вул. Київська, буд.47 в с. Забіря Києво-Святошинського району Київської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на приміщення житлового будинку літ. "А", з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлову кімнату 1-7, площею 15,1 кв.м., всього по житловій будівлі: 15,1 кв.м., сарай "Б", сарай "В", сарай "Д", сарай "Е", погріб під "Д", огорожу №1, огорожу №2, огорожу №3, огорожу №4, огорожу №5, огорожу №6, огорожу №7, всього по домоволодінню вартістю 110796 грн., згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Припинено право спільної часткової власності на виділену в натурі у власність ОСОБА_3 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у якості компенсації різниці вартості частин будинку та надвірних будівель, які виділяються, від ідеальної, 9 510 грн.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 1233 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Забір'я, вул. Київська, 47, згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Виділено ОСОБА_3 у користування 1/4 частину земельної ділянки площею 308,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Забір'я, вул. Київська, 47, згідно з варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2016 року №1-30/05.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що судом при вирішенні питання порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано позицію ВСУ, що при виділенні в натурі часток житлового будинку повинні бути технічні можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Крім того зазначив, що судом не враховано, що у випадку якщо для поділу необхідно переобладнання або перепланування будинку, він проводиться за наявності дозволу компетентного органу. Також суд не звернув уваги на питання розподілу витрат на переобладнання системи опалення та електропостачання, тому просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників. перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для поділу спірного житлового будинку та господарських споруд з виділенням ОСОБА_3 в натурі частини спірного жилого будинку (літ. «А»), а саме житлову кімнату (літ. 1-7) площею 15,1 кв. м. та частину господарських споруд за першим варіантом, оскільки варіант №2 не передбачає можливості виділення позивачу хоча б однієї житлової кімнати, що унеможливить використання позивачем належної йому частини житлового будинку за призначенням. Крім того, суд застосував положення частини четвертої статті 120 ЗК України та визначив порядок користування сторонами земельною ділянкою, при цьому виходив з того, що запропонований експертом перший варіант поділу найбільше відповідає інтересам сторін.

Судова колегія погоджується з таким висновком, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником 1/4 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по вул. Київській, 47 в селі Забіря Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору дарування, укладеного 03 липня 2015 року між ним та ОСОБА_7

Крім того судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично успадкував 1/2 частину спірного будинку, що належала його батьку ОСОБА_4 та 1/4 частину спірного будинку, що належала його матері ОСОБА_5, тому загальна частка відповідача ОСОБА_2 складає 3/4 частин спірного житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд.

Відповідно до технічного паспорту КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області від 17.07.2012р. на житловий будинок №47 вулиця Київська с.Забіря житловий будинок складається з наступних приміщень: коридору площею 4,9 кв.м., зазначений на плані під №1-1; кухні площею 4,6 кв.м. під №1-2; передпокою площею 8,1 кв.м. під №1-3; санвузлу площею 6,0 кв.м. під №1-4; коридору площею 4,6 кв.м. під №1-5; житлової площею 8,7 кв.м. під №1-6; житлової площею 15,1 кв.м. під №1-7; веранди площею 11,3 кв.м. під №1-8; тамбуру площею 6,4 кв.м., всього житловою площею 23,8 кв.м., загальною площею 69,7 кв.м.

Площа земельної ділянки №47 по вул.Київській в селі Забіря Києво-Святошинського району Київської області, згідно кадастрового плану виконаного ТОВ Землевпорядний інститут становить 0,1233га. Земельна ділянка не приватизована.

З пояснень сторін встановлено, що між позивачем і відповідачем склались неприязні стосунки з приводу користування спірним житловим будинком та земельною ділянкою.

З висновку експерта №1-30/05 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2016 року поділ житлового будинку № 47 по вул. Київська в с. Забір'я Києво-Святошинського району Київської області в натурі на дві частини з урахуванням часток, які належать ОСОБА_2 (3/4 частин) та ОСОБА_3 (1/4 частина), з виділенням співвласникам ізольованих квартир можливо за умови проведення ремонтно-будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будинку з одночасним приведенням площі будинку відповідно до нормативно-технічних вимог. Для цього пропонується провести реконструкцію та виконати добудову для квартири другого співвласника. Експертом також подані можливі варіанти поділу житлового будинку та можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою.

У суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_8 підтримала наданий висновок та пояснила, що пропозиція виділення позивачу 4-х сараїв з погребом, враховувалась із 70 % фізичним зносом цих сараїв, в той час як сарай И, що залишається відповідачу має фізичний знос 30% та має більшу вартість.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК України щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, враховуючи відповіді експерта на запитання задані під час апеляційного провадження, відповідно до ст.66 ЦПК України та рішення виконкому Забірської сільської сільської ради від 16 грудня 2016 року, яким позивачу ОСОБА_3 надано дозвіл на переобладнання та перепланування приміщень в житловому будинку , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що є технічна можливість виділення позивачу жилої кімнати, як окремого об'єкта нерухомого майна без втручання в несучі конструкції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були перевірені судом першої інстанції та вмотивовано відхилені, з чим погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :