Категорія:43 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06 січня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області Осіпук В. В., розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до відділу реєстрації житлово-комунального господарства Луцької міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсною приватизації квартири,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 просила визнати недійсним розпорядження відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.08.2013 року № 1308-р та визнати недійсним свідоцтво про право власності від 22.08.2013 року на квартиру, що є вимогами майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви, яка має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Під час звернення до суду з позовом позивачем ОСОБА_2 судовий збір було сплачено лише в мінімальному розмірі - 551 грн. 20 коп., однак вказана сума є меншою від тієї, що з урахуванням кількості заявлених позовних вимог, підлягала сплаті.

Частиною 3 статті 80 ЦПК України встановлено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В порушення зазначених вимог закону, під час ухвалення рішення у справі, судом не було встановлено дійсну ціну позову, а відповідно і розмір судових витрат, які підлягають сплаті в дохід держави.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Оскільки судом першої інстанції під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати, то дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч. 7 ст. 297 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу реєстрації житлово-комунального господарства Луцької міської ради, ОСОБА_3 про визнання недійсною приватизації квартири, повернути до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення в строк до 30 січня 2017 року.

Суддя