пр.№4-с/759/247/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Городня Ганна Юріївна на постанову про передачу виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 р. заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою, просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Городньої Ганни Юріївни у ВП №52906190 від 07.08.2017 про передачу виконавчого листа №759/18576/13 з Шевченківського районного ВДВС ГТУЮ в м. Києві до Києво-Святошинського районного відділу Головного територіального управління юстиції Київської області; зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Городню Ганну Юріївну повернути виконавчий лист №759/18576/13 з Києво-Святошинського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Київській області до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві для подальшого виконання, посилаючись на ті підстави, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС ГТУЮ в м. Києві Городньою Г.Ю. у ВП №52906190 від 07.08.2017 передано виконавчий лист №759/18576/13 до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ в Київській області, у зв'язку з тим, що відповідно до відповіді ПФУ від 02.08.2017 встановлено, що боржник отримує доходи в ПП «Трансоіл груп», що знаходиться за адресою: Київська обл., с. Петрівське, вул. Зоряна, 20. З даною постановою старшого державного виконавця скаржник не згодна, оскільки вважає, що наявність інформації про те, що боржник працює на підприємстві, яке знаходиться в іншому районі не є підставою для передачі виконавчого провадження з одного відділу до іншого. Крім того, скаржник зазначає, що боржник ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини в тому числі змінюючи місце роботи. Скаржник вважає, що державний виконавець безпідставно передаючи виконавче провадження з одного відділу до іншого, не забезпечує виконання рішення суду, а навпаки сприяє боржнику в подальшому саботувати рішення суду та залишитись безкарним, у зв'язку з чим звернулась до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні скаржник підтримала подану скаргу, просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Інші сторони по справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Належним чином завірену копію виконавчого провадження, яка витребовувалась судом, державним виконавцем не надано.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи зі змісту ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У ході судового розгляду встановлено, що 14.05.2014 рішенням Святошинського районного суду м. Києва було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна та стягнення аліментів, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено (а.с.75-76).

17.06.2014 рішенням Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2014 в частині стягнення аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення (а.с. 97-98).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала виконавчий лист 10.07.2015 (а.с.101).

07.08.2017 постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Городньої Ганни Юріївни на підставі ч.4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» передано виконавчий лист №759/18576/13 від 10.07.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ в Київській області (а.с. 113-114).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 17.02.2017 року), виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України. У разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого. У разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби, утворення виконавчої групи, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного органу державної виконавчої служби до іншого. Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно п.6-10 Розділу Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016, виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення. Передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження; до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби; до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби. У випадках, передбачених абзацами третім та четвертим пункту 7 цього розділу, особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, виносить вмотивовану постанову, де обовязково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби. Про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобовязаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження. У випадках, передбачених пунктами 4, 6 цього розділу, матеріали виконавчого провадження передаються сформованими у хронологічному порядку за датами надходження документів, прошитими та пронумерованими, з описом документів.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС ГТУЮ в м. Києві Городньої Г.Ю., відповідно відповіді ПФУ від 02.08.2017 встановлено, що боржник отримує доходи в ПП «Трансоіл груп», що знаходиться за адресою: Київська обл., с. Петрівське, вул. Зоряна, 20.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що за обставин, які встановлені в судовому засіданні та на які посилається скаржник, підстави для скасування постанови старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Городньої Г.Ю. від 07.08.2017 про передачу виконавчого провадження відсутні, оскільки у державної виконавчої служби Шевченківського районного ВДВС ГТУЮ в м. Києві в особі старшого державного виконавця Городньої Г.Ю. в межах виконавчого провадження відсутні докази, які б могли вказувати на бездіяльність державного виконавця, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 25 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 та ст.ст. 10, 383-385 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Городня Ганна Юріївна на постанову про передачу виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дні отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

СУДДЯ: