ОСОБА_1 документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4429/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мурашова Н.А.
Є.У.№ 333/3915/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_3,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про зміну способу стягнення аліментів. Зазначала, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Хортицького районного суду Запоріжжя від 10 січня 2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 465,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2012р. та до повноліття дитини. Однак на даний час такий розмір аліментів є недостатнім для нормального забезпечення розвитку та виховання дитини. Посилаючись на те, що відповідач має постійний заробіток і може надавати дитині належну матеріальну допомогу, просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволені.

Змінено спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, 05.03.2012р.н., в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 640,00грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині розміру стягнення, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити і визначити розмір аліментів на утримання сина у вигляді 1/6 частки всіх видів заробітку. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що на його утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, 2013 і ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, у твердій грошовій сумі.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України ). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України . До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У роз'ясненнях, викладених у п.п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, що сторони з жовтня 2011 року до липня 2013 року перебували у шлюбі, в якому 5 березня 2012 року народився син ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі по 465 грн. щомісяця до повноліття дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має регулярний заробіток, ця обставина у відповідності до ст.ст.183, 192 СК України є підставою для зміни способу утримання і визначення аліментів у розмірі ? частки від заробітку.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що на утриманні відповідача є ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_7 Данііл, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31,32).

Вказана обставина має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неповне зясування судом першої інстанції фактичних обставин може призвести до погіршення матеріального становища малолітніх дітей відповідача від другого шлюбу.

За таких обставин колегія суддів на підставі ст.376 ЦПК Українидійшла висновку про задоволення апеляційної скарги і зменшення розміру стягнення до 1/6 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового віку на дитину відповідного віку.

Доводи позивача про те, що малолітня дитина має слабке здоровя та потребує оздоровлення і лікування, не є підставою для відмові у задоволенні скарги. Позивачка не позбавлена права вимагати в порядку ст.185 СК України додаткової участі батька у витратах на лікування сина.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. ст.268, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2017 року по цій справі в оскаржуваній частині змінити, визначивши розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, 05 березня 2012 року, у вигляді 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Понесені ОСОБА_5 судові витрати зі сплати судового збору віднести на користь держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: