Справа № 697/601/17
№ пров. 2/697/347/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Хорошун О.В.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Каневі справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради Канівського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 14.06.1999 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) загальною площею 4,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0092768. Вона є єдиним спадкоємцем, спадкового майна після смерті чоловіка, прийняла спадщину та фактично вступила у володіння вказаним майном та на даний час ним користується. За невідомих обставин спадкодавцем було втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки у відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0092768, який обов'язково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). На даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на земельну ділянку з метою передачі її в оренду, однак відмова нотаріуса у видачі свідоцтва перешкоджає це зробити. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,11 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в межах Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала померлому ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача - територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради Канівського району в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма, в якій просить розглядати справу без участі їх представника, заперечень до позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається:

Згідно свідоцтва про смерть серія І-СР № 110757 (а.с.5), що ОСОБА_3 помер у 14.06.1999 року в с. Сушки Канівського району Черкаської області.

Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0092768 вбачається, що ОСОБА_3 належить земельна частка пай розміром 4,11 умовних кадастрових гектарів (а.с.7).

Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Канівському районі № 31-23-0.191-59/178-17 від 28.02.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) в КСП «Росія» по Прохорівській сільській раді становить 166116,54 грн. та державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР 0092768 на ім'я ОСОБА_3 не видавався (а.с.9).

В газеті «Час пік» № 9 від 01.03.2017 розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0092768 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 на ім'я ОСОБА_3 вважати втраченим і недійсним (а.с.10).

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_3, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами: свідоцтвом про одруження І-СР № 026211 від 16.06.1999 (а.с.8).

Оскільки, ОСОБА_3 помер у 14.06.1999 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори №474/01-16 від 17.03.2017 року, що після смерті ОСОБА_3, який помер 14.06.1999 року заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.21,22).

З огляду на викладене суд вважає, що для вирішення цього спору необхідно керуватися чинним на момент розгляду справи ЦК України.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України).

Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що представник відповідача не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_2 на спадкове майно: земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в адміністративних межах Прохорівської сільської ради, Канівського району, Черкаської області, після смерті ОСОБА_3, померлого 14.06.1999 року.

З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в адміністративних межах Прохорівської сільської ради, Канівського району, Черкаської області (сертифікат серія ЧР №0092768), який належав померлому ОСОБА_3, спадкоємцем якого за законом є його дружина ОСОБА_4

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно.

На підставі ст.ст.1217, 1223,1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 15, 58-61,130, 174, 209, 213-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради Канівського району про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючою в ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,11 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в межах Прохорівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала померлому ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О . В . Хорошун