Номер провадження: 22-ц/785/1691/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів - Дрішлюка А.І., Гірняк Л.А.,

при секретарі Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання одного з подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року,-

встановила:

03.06.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання. Вона є інвалідом 1 групи з 2010 року, не працює та потребує матеріальної допомоги та стороннього догляду.

Вважаючи, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює та має високий дохід, просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2015 року позов задоволено.

ОСОБА_3, вважаючи рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, 12.01.2016 року надав до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 05 січня 1991 року по 26 травня 2015 року.

Позивачка є інвалідом групи перша «Б», інвалідність з 2010 року встановлена безстроково, потребує стороннього постійного догляду, отримує пенсію внаслідок загального захворювання в розмірі 1941,68 грн.

ОСОБА_3 є пенсіонером, отримує пенсію за віком в розмірі 5293,81 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є інвалідом, потребує на допомогу, і відповідач взмозі таку надавати.

Проте до такого висновку суд першої інстанції прийшов без повного зясування обставин справи, а само рішення не відповідає вимогам законності.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів суд не визначив їх розміру, що свідчить про невідповідність рішення суду вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України.

Зазначений недолік рішення суд намагався усунути шляхом ухвалення додаткового рішення, хоча за змістом додаткове рішення відповідно до ст.220 ЦК України ухвалюється, якщо стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Вимога про розмір аліментів не існує окремо від вимоги про стягнення аліментів, а тому не мала виправлятися в порядку ст.220 ЦПК України.

Зважаючи на такі обставини рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Відповідно до ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що інвалідність виникла в період шлюбу, відповідач отримує пенсію в розмірі 5293,81 грн., то неможна вважати його неспроможним надавати допомогу.

Разом із тим, при визначенні розміру аліментів врахуванню підлягають такі обставини як постійність доходу, і тому стягнення можливе у частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі, а також наявність на утриманні відповідача матері похилого віку,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідкою від 23.01.2015 року(а.с.78), що відповідає вимогам ст.80 СК України.

Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку.

Зі скасуванням рішення суду, втрачає силу додаткове рішення від 03 червня 2016 року.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду від 16 вересня 2015 року, додаткове рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, аліменти на утримання щомісячно в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03 червня 2015 року протягом строку її інвалідності.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: