КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7552/16-ц
Провадження № 2/552/392/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Миронець О.К., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 представник позивача- Грибовод В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу. В позовній заяві посилався на те, що 22.12.2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 2000 грн., що підтверджується розпискою, терміном до першої декади лютого 2016 року. Відповідач борг не сплатив. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 2000 гривень, відсотки в сумі 365,70 грн., 3% річних в сумі 52,77 грн., витрати від інфляції в сумі 216,18 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 4960,80 грн.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд керуючись ч. 4 ст. 169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів постановляє зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що згідно розписки від 22.12.2015 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 2000 гривень, які зобов'язався повернути до першої декади лютого 2016 року. На час розгляду справи судом відповідач перед позивачем свого зобов'язання не виконав.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом, у встановлені в розписці строки відповідач позивачу борг не повернув.
Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг по розписці в розмірі 2000 гривень.
Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником. Зокрема, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Стаття 625 ЦК України в свою чергу передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Користуючись зазначеним правом, позивач вимагає від відповідача сплатити 3% річних за час затримки повернення боргу, інфляційні витрати та відсоткиза користування грошовими коштами.
Вказані 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 57,77 грн.
Борг з врахуванням індексу інфляції за період з 11.02.2016 року по 28.12.2016 складає 216,18 гривень.
Згідно ч.1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.Розмір процентів не був встановлений сторонами, отже при обрахуванні його розміру суд виходив з облікової ставки НБУ.
Відповідно до розрахунку розмір процентів складає 365,70 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до вимог ст.ст. 84,88 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб"єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Відповідно до квитанції №0018056 та розрахунку витрат на правову допомогу від 14.03.2017 року ОСОБА_2 сплачено 4960 гривень за правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача.
Також, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551,21 гривень на відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.625,1046,1049 ЦК України, ст.209,213 215, 223-225 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресоюм. Полтава, вул. Вільямса, 1, кім. 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, 2000 гривень боргу, інфляційні витрати в розмірі 216,18 грн., 3% річних в розмірі 52,77 грн., 365,70 грн., проценти за користування кредитом, витрати на правову допомогу в сумі 4960 грн., а вього 7594,65 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,21 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданоюпротягом десяти днівз дня отриманнякопії рішення.

Суддя ОСОБА_4