У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Гордійчук С.О.,

суддів: Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвал Рівненського районного суду від 23.06.2016 року та 07.07.2016 року .

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі заявник вказує на її незаконність, оскільки суд не врахував, що скасування заходів забезпечення позову, а саме скасування арешту усього нерухомого та рухомого майна яке належить ОСОБА_2, який був застосований ухвалою від 07 липня 2016 року, було передчасним, оскільки позовні вимоги не були вирішені судом. Крім того, суд в оскаржуванній ухвалі зробив висновок про відсутність між сторонами договірних правовідносин з приводи позики коштів. Суд безпідставно зробив висновок, що позивач ввів в оману суд, надавши неповні витяги з реєстру нерухомого майна.

Просить ухвалу в частині скасування заходів забезпечення позову які були вжиті відповідно до ухвали Рівненського районного суду від 07.07.2016 року скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що вжиті заходи порушують інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а також вважав передчасними твердження представника позивача про наявність між сторонами договірних правовідносин, що стосуються позики.

Згідно з ч. 3 ст.154 цього Кодексу заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 4 ст.154 ЦПК встановлено, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз зазначених правових норм і роз'яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частинах 6, 7 статті 154 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд в оскаржуванній ухвалі зробив висновок про відсутність між сторонами договірних правовідносин з приводи позики коштів безпідставні, оскільки таких висновків ухвала не містить, а суд лише вважав передчасними твердження представника позивача про наявність між сторонами договірних правовідносин, що стосуються позики.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Рівненського районного суду від 07.07.2016 року, так як між сторонами існував не вирішений спір, оскільки в матеріалах справи відсутні об'єктивні підстави та докази щодо неможливості виконання в майбутньому рішення суду про задоволення позову.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що потреба в забезпеченні позову на час її перегляду апеляційним судом відпала з огляду на те, що рішенням суду яким відмовлено у задоволенні позовних вимог спір вирішений по суті, а вжиті ухвалою Рівненського районного суду від 07.07.2016 року заходи забезпечення позову обмежують права відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що ухвала постановлена з дотриманням вимог ст.154 ЦПК України, колегія суддів, не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: