справа №619/3916/16-ц
провадження №2/619/195/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 р. Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Калмикової Л.К.,

за участю секретаря судового засідання Пономарьової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, визнання права власності, повернення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, визнання права власності, повернення коштів.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 червня 2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено попередній договір відносно придбання нею земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Копитець, 15, кадастровий номер :00:003:0926.

Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до п.2 попереднього договору від 20 червня 2014 року договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки повинен бути укладений та підписаний сторонами до 01 лютого 2015 року.

Згідно п. 3 попереднього договору від 20 червня 2014 року у забезпечення виконання умов попереднього договору про укладання основного договору вона передала ОСОБА_2 кошти в сумі 18000.00 гривень, які при укладанні основного договору купівлі-продажу земельної ділянки будуть зараховані в рахунок загальної суми вартості земельної ділянки, яка складає 36000.00 гривень.

У випадку невиконання умов, передбачених попереднім договором, нею кошти у сумі 18000.00 грн., залишаються у ОСОБА_2, а у випадку невиконання умов, передбачених попереднім договором, ОСОБА_2, то вона буде зобов'язана повернути їй 18000.00 гривень у подвійному розмірі.

Для з'ясування обставин відмови від укладення основного договору нею 05 липня 2016 року було направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 заяву з проханням повернути кошти в сумі 18000.00 гривень, сплачених у забезпечення виконання умов попереднього договору від 20 червня 2015 року та 18000.00 гривень штрафу за невиконання умов попереднього договору, а всього 36000.00 гривень.

На сьогоднішній день договір купівлі-продажу земельної ділянки не укладений, кошти їй не повернуті, відповідач всіляко ухиляється від будь якого спілкування.

Зазначила, що попередній договір діяв до 01.02.2015 р., а відповідач вчинила договір купівлі-продажу земельної ділянки з іншою особою вже 02.02.2015 р., що є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_2 ще раніше підшукувала іншого покупця земельної ділянки та ще раніше мала намір продати цю земельну ділянку іншій особі.

Вважає, що укладанням договору купівлі-продажу земельної ділянки 02.02.2015 р. відповідач порушила її право на придбання земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2, отримавши грошові кошти, фактично не мала наміру продавати їй спірну земельну ділянку.

Сума авансу складає 18000.00 грн. та сума штрафу 18000.00 грн. всього 36000.00 грн., що в рази перевищує суму, за яку ця земельна ділянка була продана,

Просить стягнути з ОСОБА_2 суму авансу вартості земельної ділянки 18000.00 грн., суму штрафу 18000.00 грн., визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.02.2015 недійсним, визнати за нею право власності на земельну ділянку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що містить позов.

Стверджує, що правочин не був здійснений виключно по вині відповідача ОСОБА_2, яка уникала зустрічі з ОСОБА_1, крім того, не підготувала необхідний пакет документів і тим часом шукала інших покупців.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 позов не визнав. Пояснив, що пропозиції по укладанню основного договору позивач не надсилала.

У п. 2 попереднього договору від 20.06.2014р. зазначено, що основний договір купівлі-продажу повинен бути укладений та підписаний сторонами до 01.02.2015р. включно. Укладаючи договір купівлі-продажу 02.02.0215р. з іншою особою, представник ОСОБА_2 ніяким чином не порушив умови попереднього договору.

Договір з ОСОБА_1 не був укладений, так як ОСОБА_1В, уникала зустрічі з ОСОБА_2

На питання представника позивача пояснив, що він точно не знає, коли повинно було статись укладення договору купівлі продажу земельної ділянки 29 січня або 01 лютого, але вони раніше попереджали про це ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_8 позов не визнала. Пояснила, що позивачем не надано жодного доказу на те, що договір купівлі - продажу укладений неправомірно. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.02.2017 р. укладений після спливу строку попереднього договору, а тому є таким, що укладений на законних підставах.

Третя особа- Вакуленко А.В. у судове засідання не зявився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Заслухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Як встановлено судом, 20 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір про придбання ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500га, що розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Копитець, 15, кадастровий номер :00:003:0926, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до п.2 попереднього договору від 20 червня 2014 року договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки повинен бути укладений та підписаний сторонами до 01 лютого 2015 року.

Згідно п. 3 попереднього договору у забезпечення виконання умов попереднього договору про укладання основного договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 кошти в сумі 18000 гривень, які при укладанні основного договору купівлі-продажу земельної ділянки були б зараховані в рахунок загальної суми вартості земельної ділянки, яка складає 36000.00гривень.

В попередньому договорі зазначається, що у випадку невиконання умов, передбачених попереднім договором, ОСОБА_1 кошти у сумі 18000.00 грн. залишаються у ОСОБА_2, а у випадку невиконання умов, передбачених попереднім договором, ОСОБА_2, вона буде зобов'язана повернути їй 18000.00 гривень у подвійному розмірі.

Згідно з положеннями статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

2. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

3. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в продовження попереднього договору не був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Для з'ясування обставин відмови від укладення основного договору ОСОБА_1, яка внесла попередню грошову суму і була зацікавлена в купівлі-продажу земельної ділянки, 05 липня 2016 року було направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 заяву з проханням повернути кошти в сумі 18000.00 гривень, сплачених у забезпечення виконання умов попереднього договору від 20 червня 2015 року та 18000.00 гривень штрафу за невиконання умов попереднього договору, а всього 36000.00 гривень.

На теперішній час договір купівлі-продажу земельної ділянки не укладений, кошти позивачеві не повернуті.

Попередній договір діяв до 01.02.2015 р., відповідач уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки з іншою особою - ОСОБА_3 - вже 02.02.2015 р., що є доказом того, що ОСОБА_2 раніше підшукувала іншого покупця земельної ділянки та ще раніше мала намір продати цю земельну ділянку іншій особі, а не ОСОБА_1

Укладанням договору купівлі-продажу земельної ділянки 02.02.2015 р. відповідач порушила право позивача на придбання земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2, отримавши грошові кошти, фактично не мала наміру продавати їй спірну земельну ділянку.

Твердження представника відповідача ОСОБА_2 про те, що причиною неукладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_1 було те, що ОСОБА_2 не змогла повідомити про час та місце укладання договору, не підтверджується обєктивними даними, тобто відповідач ОСОБА_2 необгрунтовано ухилилась від укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Сума авансу складає 18000.00 грн. та сума штрафу 18000.00 грн. всього 36000.00 грн.

Отже, дані грошові суми підлягають стягненню, тобто позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві чітко не зазначила, чому саме вона вважає договір купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, в чому саме були порушені її права.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У ньому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. ОСОБА_7 недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа, заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

До нотаріального посвідчення правочину нотаріус зобов'язаний здійснити перевірку дієздатності та правоздатності сторін правочину.

При посвідченні правочинів нотаріус встановлює дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Дотримання відповідності правочинів дійсним намірам сторін і вимогам законності пов'язано не тільки з можливістю визнання укладеного правочину недійсним, а й з відповідальністю нотаріуса за наслідки вчинюваної нотаріальної дії відповідно до Закону України «Про нотаріат», яким передбачено, що нотаріус повинен відмовляти у вчиненні нотаріальної дії, яка суперечить закону. Недотримання вимог закону є підставою для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.01.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Таким чином, позивачем не доведена обгрунтованість вимог про визнання правочину недійсним та про визнання права власності, у зв»язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.120 ЗК України, ст.ст.203, 215, 216 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2014 р. у розмірі 18000.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму штрафу за попереднім договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2014 р. у розмірі 18000.00 грн., а всього 36000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату у цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. К. Калмикова