Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/37/17
Провадження №: 2/332/222/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Фурдак В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації по Заводському району м.Запоріжжя про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька та дозволу на оформлення документів.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька знаходиться на утриманні позивачки, батько участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про неї. На теперішній час, з метою оздоровлення, підвищення інтелектуального рівня, розширення кругозору виникла необхідність вивезення дитини - ОСОБА_3 до держави Об*єднані арабські емірати. Оскільки позивачка з донькою не мають можливості виїхати за кордон без дозволу відповідача, який уникає спілкування з ними, позивач змушена звернутися до суду. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд надати дозвіл на оформлення всіх пов*язаних із перетинанням державного кордону України документів, для виїзду за кордон доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди її батька ОСОБА_2, дозволити тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька до в період з 01.06.2017 по 30.10.2017.

В судовому засіданні позивач, та представник позивача позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав указаних в позові.

Відповідач в судовому засіданні просить в позові відмовити , оскільки позивачка не надала доказів необхідності лікування дитини за кордоном.

Представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні просить задовольнити позов частково враховуючи , що з 01.09.2017 починається навчальний рік і ОСОБА_3 повинна знаходитись на навчанні в школі, тому просить скоротити час на який можливо надати дозвіл на право виїзду закордон.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим ВРАЦС Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя 18.11.2004 року, актовий запис № 460 від 18.11.2004 рокуОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 - її матір'ю. (а.с.12)

Як встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю ОСОБА_1 знаходиться на утриманні позивачки, що не заперечують сторони по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року№ 231 (із змінами).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки забов*язані піклуватися про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

На теперішній час позивачка має намір поїхати разом із неповнолітньою дитиною до Обєднаних арабських еміратів з метою оздоровлення доньки та її інтелектуального розвитку, розширення кругозору, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька неповнолітнього доньки, позивач це зробити не може.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка має в Об*єднаних арабських еміратах постійне місце роботи, відкриту робочу візу , заробіток, та житло, (а.с.9-10, 43) що забезпечить можливість перебування неповнолітньої дитини разом з матір*ю в Об*єднаних арабських еміратах.

Відповідно до посилань позивача відповідач заперечує проти вивезення дитини за кордон не мотивуючи свої заперечення, а тому позивач не має можливості у добровільному порядку отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд доньки за кордон. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивача на виховання дитини та її можливість, як матері дитини, надавати доньці свою увагу та можливість медичного обстеження якого дитина потребує , що вбачається з наданих медичної довідки та копії медичної картки (а.с.44).

Ст.ст. 6, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.17, 31 Конвенції про права дитини визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я.

Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну,включаючи власну,і повертатися в свою країну.

Таким чином, суд вважає, що права дитини на відпочинок, охорону здоров'я та свободу пересування підлягають захисту.

Враховуючи, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон.

Однак враховуючи позицію Органу опіки та піклування районної адміністрації по Заводському району м.Запоріжжя, суд вважає за необхідне в інтересах навчання дитини обмежити перебування ОСОБА_3 за кордоном до початку учбового року тобто до 30.08.2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208, 209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації по Заводському району м.Запоріжжя про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька та дозволу на оформлення документів- задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року до країни Об'єднані Арабські Емірати.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року до країни Об'єднані Арабські Емірати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1102,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Марченко