Справа № 573/294/17
Номер провадження 2/573/177/17
РІШЕННЯ

іменем України

21 березня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 травня 2004 року померла її баба ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар із земель КСП "Обрій", яка розташована на території Павлівської сільської ради та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті баби, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На даний час вона має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну частку (пай), однак зробити цього не може у звязку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки він був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд її позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, в.о. сільського голови ОСОБА_4 направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю.

Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, державний нотаріус ОСОБА_5 направила суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 травня 2004 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно (а. с. 6).

Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі від 25 січня 2017 року, згідно розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 та відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 був виданий сертифікат серії СМ №0051414 від 14 червня 1996 року на право на земельну частку (пай) у землях КСП «Обрій», що розташовані на території Павлівської сільської ради, розмір земельної частки (паю) 4,72 в умовних кадастрових гектарах. Вказаний сертифікат ОСОБА_2 одержала на руки (а. с. 9).

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Ободівської сільської ради Білопільського району 06 лютого 2002 року та зареєстрований в реєстрі за №2, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1, позивачу по справі (а. с. 7).

Відповідно до довідки виконкому Ободівської сільської ради Білопільського району від 16 січня 2017 року №35 ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю онукою ОСОБА_1 Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчений виконкомом Ободівської сільської ради 06 лютого 2002 року за № 2 не змінювався та не відмінявся. Спадкоємцем на майно, що залишилося після померлої ОСОБА_2 є її онука ОСОБА_1, яка поховала свою бабусю, розпорядилася її речами та зберігала документи, тобто фактично прийняла спадщину (а. с. 10).

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Доказів того, що ОСОБА_2, яка померла 09 травня 2004 року, була її бабою позивач суду не надала.

Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 13 березня 2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, яка померла 09 травня 2004 року, не заводилася (а. с. 26).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_2, однак через те, що оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) був втрачений, зробити це в позасудовому порядку вона не може.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій", розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 1217, 1218, 1223, 1233, 1236, 1296 ЦК України, ст. ст.4, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій", розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051414 від 14 червня 1996 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя