АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3416/16-ц Головуючий у першій
Провадження № 22-ц/774/1909/К/17 інстанції ОСОБА_1
Категорія - 53 (I) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Видрик А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

представника відповідача 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів, третя особа - начальник ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області ОСОБА_6, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення сум, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів, третя особа - начальник ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області ОСОБА_6, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення сум.

В обґрунтування позову вказано, що позивач з 2009 року працювала в 47 Професійній пожежній частині ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів (далі 47 ППЧ) на посаді диспетчера (наказ № 11 о/с від 03.02.2009 року), на посаді інженера (наказ № 122 від 30.11.2009 року), на посаді начальника групи аварійно-рятувальних робіт (наказ № 231 від 23.08.2012 року, наказ № 44 від 01.06.2013 року).

В травні 2016 року її було звільнено з посади начальника групи аварійно-рятувальних робіт 47 ППЧ на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників.

Позивач вважає своє звільнення незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим, остаточно в уточнених позовних вимогах просила суд скасувати наказ № 236 від 25.05.2016 року про її звільнення, як неправомірний; поновити її на роботі в 47 Професійній пожежній частині ОСОБА_4 управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів на одній з раніше займаних посад; стягнути з відповідачів: ОСОБА_4 управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 28236 грн. 70 коп., не донараховану заробітну плату 114 грн. 75 коп., не донараховані і недоплачені відпускні та лікарняні в сумі 892 грн. 92 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів на користь ОСОБА_2 не донараховані та недоплачені суми по заробітній платі - 114 грн. 75 коп., по відпускним та лікарняним - 892 грн. 92 коп., а всього до стягнення 1007 грн. 67 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп. компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Так, позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні її позовних вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, оскільки 28.03.2016 року її, начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2, ознайомили під підпис з наказом ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області № 172 від 25.03.2016 року. Про наступне звільнення у письмовій формі за два місяці її попереджено не було. Надані відповідачами відомості про ознайомлення від 28.03.2016 року та лист-бесіда від 28.03.2016 року не підтверджують факт того, що її було повідомлено про майбутнє звільнення. Вважає, що вказані документи не містять даних про те, кого і про що саме ознайомили, конкретика у вказаних документах відсутня.

Вважає, що всупереч положень ч.3 ст.49-2 КЗпП України, відповідачами їй не було запропоновано переведення за її згоди на іншу роботу, а зразу ж було констатовано, що запропонувати посади, які включено до Штату № 04/123 затвердженого наказом від 25.03.2016 року № 172, не має можливості, тому що освіта відповідного напрямку підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем у начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 та фахівця групи за аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_7 відсутня. Їй не було запропоновано і вакансій, що є нижчими за рангом або нижче оплачуваними, які вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду роботи та стану здоровя.

Також вважає, що всупереч положень ч.1 ст.42 КЗпП України, відповідачем при звільненні не враховувалось переважне право на її залишення на роботі з урахуванням продуктивності, кваліфікації тощо.

Вважає своє звільнення з 47 ППЧ помстою за її намагання добитись справедливого вирішення питань щодо нарахування та виплати індексації на заробітну плату, доплати за відсутнього працівника, за її скарги на наявність прийнятої ОСОБА_4 управлінням ДСНС України у Дніпропетровській області на посаду фахівця в ОСОБА_8 аварійно-рятувальних робіт 47 ППЧ громадянина, який тільки знаходився у штаті, але роботу виконували за нього інші, за її скарги щодо вимагань начальником 47 ППЧ грошових коштів в доларовому еквіваленті ще 2014 році за працевлаштування, за її скарги по не виплатам відпускних, матеріальної допомоги до відпустки, за її скарги по забезпеченню матеріальної бази для ведення продуктивної роботи групи. Щодо вимагань начальником 47 ППЧ грошових коштів за працевлаштування подавали скарги пять працівників: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11 На цей час всі вони звільнені по різним підставам.

Позивач зауважує, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за її розрахунком складає 40754 грн., не донараховані та недоплачені суми по заробітній платі - 114 грн. 75 коп., по відпускним та лікарняним - 892 грн. 92 коп., а всього 41761 грн. 67 коп., які позивач просить стягнути за рішенням суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та представник відповідача 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів, кожен окремо,просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на їх думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно наказу № 11 від 03.02.2009 року позивача ОСОБА_2 03.02.2009 року було прийнято на посаду диспетчера в 47 Професійну пожежну частину (далі 47 ППЧ) по охороні ВАТ «Нікопольський завод феросплавів» (а.с.15,17-19 том1).

Між Публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (Замовник) та ОСОБА_4 управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (Виконавець) 18.12.2015 року був укладений Договір № 1506105 про закупівлю робіт з охорони від пожеж (а.с.98-106 том1).

ОСОБА_12 листа заступника генерального директора з цивільного захисту Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» від 17.03.2016 (а.с.129 том1) направленого на імя начальника головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області, за результатами моніторингу виконання договірних зобовязань між ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області (силами 47 ППЧ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області з охорони обєктів) який здійснюється керівництвом ПАТ «НЗФ» упродовж 2014-2016 років, робота групи АРР 47 ППЧ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області з охорони обєктів визнається недостатньою та незадовільною. Крім іншого також вказано, що враховуючи викладене, керівництво ПАТ «НЗФ» пропонує розглянути питання реформування групи АРР.

ОСОБА_12 наказу ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» відповідно до вимог Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року № 1052, наказу МНС України від 20.06.2006 року №380 «Про затвердження Інструкції про організацію та здійснення організаційно-штатної роботи в МНС України», з метою удосконалення процесу управління в системі ОСОБА_4 управління ДСНС України в Дніпропетровській області та забезпечення виконання покладених на них завдань було наказано внести зміни до штатів оперативно-рятувальної служби ОСОБА_4 управління згідно з додатком. ОСОБА_12 Додатку до наказу від 25.03.2016 року № 172, група аварійно-рятувальних робіт у 47 Професійній пожежній частині ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів була вилучена у повному складі (а.с.55-60 том1). До штату № 04/123 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів (ПАТ «Нікопольський завод феросплавів») були внесені зміни: 2 штатні одиниці інструкторів з протипожежної профілактики та 2 пожежних (а.с.56-60 том1).

ОСОБА_12 відомості ознайомлення від 28.03.2016 року присутніх працівників 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів, а саме: ОСОБА_13 (заст.нач.частини), ОСОБА_14 (начальник фінансово-економічної групи), ОСОБА_2 (начальник групи з аварійно-рятувальних робіт), ОСОБА_7 (фахівець І категорії з аварійно-рятувальних робіт), ОСОБА_15 (фахівець І категорії) під підпис було ознайомлено з наказом ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.61 том1).

Наказом № 236 від 25.05.2016 року ОСОБА_2 з 30.05.2016 року було звільнено з посади начальника групи з аварійно-рятувальних робіт 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Підставою для звільнення вказано наказ ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 (а.с.16-19,54 том1).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача відповідачем були дотримані вимоги чинного законодавства, проте на її користь підлягають стягненню з 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів не донарахована заробітна плата в сумі 114 грн. 75 коп. та не донараховані і недоплачені відпускні та лікарняні в сумі 892 грн. 92 коп.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

ОСОБА_12 з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 та п.п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

ОСОБА_12 до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, гарантами трудових прав громадян є професійні спілки, наділені важливими повноваженнями, особливо при звільненні працівників з роботи за ініціативою власника (ст. 43, 49-4, 247 КЗпП України).

ОСОБА_12 до правової позиції Пленуму Верховного Суду України викладеної в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 6 (із змінами) "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що зміни в організації виробництва і праці це раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і навпаки, впровадження передових методів, технологій тощо. Зміни в організації виробництва і праці при цьому стосуються саме істотних умов праці, систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розряду найменування посад тощо.

Крім того, у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Порядок вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі визначено у статтях 42, 49-2, 43 КЗпП України.

ОСОБА_12 з частинами 1, 3 статті 49-2 цього Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

ОСОБА_12 до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обовязок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, згідно наказу ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» відповідно до вимог Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року № 1052, наказу МНС України від 20.06.2006 року №380 «Про затвердження Інструкції про організацію та здійснення організаційно-штатної роботи в МНС України», з метою удосконалення процесу управління в системі ОСОБА_4 управління ДСНС України в Дніпропетровській області та забезпечення виконання покладених на них завдань було наказано внести зміни до штатів оперативно-рятувальної служби ОСОБА_4 управління згідно з додатком. ОСОБА_12 Додатку до наказу від 25.03.2016 року № 172, група аварійно-рятувальних робіт у 47 Професійній пожежній частині ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів була вилучена у повному складі (а.с.55-60 том1). До штату № 04/123 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів (ПАТ «Нікопольський завод феросплавів») були внесені зміни: 2 штатні одиниці інструкторів з протипожежної профілактики та 2 пожежних (а.с.56-60 том1).

ОСОБА_12 відомості ознайомлення від 28.03.2016 року присутніх працівників 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів, зокрема позивач ОСОБА_2 (начальник групи з аварійно-рятувальних робіт) під підпис була ознайомлена з наказом ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.61 том1).

Матеріалами справи підтверджується, що 28.03.2016 року начальником 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів ОСОБА_5 у присутності заступника начальника 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів ОСОБА_13 та фахівця 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів ОСОБА_15, в тому числі і з позивачем було проведеного бесіду з приводу її звільнення у звязку зі здійсненням організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на підставі наказу від 25.03.2016 року № 172, про що було складено лист бесіди від 28.03.2016 року (а.с.108 том1). Рішення щодо терміну звільнення - 29.05.2016 року, позивач претензій щодо терміну подання до звільнення не мала. Позивач висловила своє бажання, як особи, яка звільняється, щодо її працевлаштування на посаді інструктора з протипожежної профілактики (а.с.108 том1). Позивачу було розяснено підстави її звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. З вказаним листом бесіди від 28.03.2016 року позивач ознайомилась 28.03.2016 року, про що свідчить її підпис (а.с.108 том1 на звороті). Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У листі бесіди від 28.03.2016 року позивач висловила своє бажання, як особи, яка звільняється, щодо її працевлаштування на посаді інструктора з протипожежної профілактики.

Форма листа бесіди закріплена в Додатку до методичних рекомендацій щодо застосування наказу МНС від 07.02.2008 №90 (а.с.138 том1).

28.03.2016 року начальником ОСОБА_4 управління ДСНС України в Дніпропетровській області було направлено на імя директора Департаменту персоналу Державної служби України з надзвичайних ситуацій листа про направлення витягу з наказу від 25.03.2016 року № 172 (а.с.145 том1).

ОСОБА_12 від 16.05.2016 року № 21, підписаного начальником 47 ППЧ ОСОБА_5, заступником начальника 47 ППЧ ОСОБА_13, фахівцем 47 ППЧ ОСОБА_15, начальником фінансово-економічної групи ОСОБА_14, начальником варти № 4 ОСОБА_16, 28.03.2016 року, зокрема начальник групи з аварійно-рятувальних робіт позивач ОСОБА_2 була ознайомлена під підпис з наказом ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.20 том1). Відповідно даного наказу в 47 ППЧ ГУ ДСНС України Дніпропетровської області з охорони обєктів група аварійно-рятувальних робіт у кількості 4 особи вилучається у повному складі, замість цих посад включається 2 посади інструктора з пожежної профілактики та 2 посади пожежного. Запропонувати посади, які включено до Штату № 04/123, затвердженого наказом від 25.03.2016 року № 172 не має можливості, тому що освіта відповідного напрямку підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем, зокрема у начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2, відсутня. З вказаним ОСОБА_12 від 16.05.2016 року № 21 позивач ознайомилась 16.05.2016 року (а.с.20 том1), про що свідчить її підпис (а.с.20 том1 - на звороті).

Начальником 47 Професійної пожежної частини ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів ОСОБА_5 було направлено директору Нікопольського міського центру зайнятості лист від 13.05.2016 року № 335 «Про надання інформації щодо здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.139), яким також повідомлено про вилучення у повному складі групи аварійно-рятувальних робіт 47 ППЧ у кількості 4 особи.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.12.2009 року № 808 було затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників МНС України.

До посади інструктора (інженера, інспектора) з протипожежної профілактики (з пожежної безпеки, з пожежного нагляду), на яку претендує позивач, висуваються певні кваліфікаційні вимоги, а саме: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра (спеціаліста), бакалавра. Без вимог до стажу роботи. Післядипломна освіта у сфері цивільного захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 у 2001 році закінчила Нікопольський інститут управління, бізнесу та права і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію економіста, бухгалтера-аудитора (а.с.111 том1).

Таким чином, у позивача відсутня необхідна освіта для зайняття вказаної посади, про що останню було повідомлено, про що свідчить ОСОБА_12 від 16.05.2016 року № 21, з яким вона ознайомилась під підпис 16.05.2016 року (а.с.20 том1).

На час звільнення начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 були вакантні посади пожежного, водія автотранспортних засобів та інструктора з протипожежної профілактики (а.с.219 том1), однак запропонувати вищенаведені посади підприємство відповідача не мало можливості, тому що освітньо-кваліфікаційний рівень та освіта відповідного напрямку у начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 відсутні.

На підставі вище наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у 47 Професійній пожежній частині ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів відбулися зміни в організації виробництва та відбулося скорочення штату працівників, а саме: скорочено чотири посади, в тому числі посада, яку займала позивач та відповідачем при звільненні позивача ОСОБА_2 були дотриманні положення КЗпП України.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції посилається позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні її позовних вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, оскільки 28.03.2016 року її, начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2, ознайомили під підпис з наказом ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області № 172 від 25.03.2016 року. Про наступне звільнення у письмовій формі за два місяці її попереджено не було. Надані відповідачами відомості про ознайомлення від 28.03.2016 року та лист-бесіда від 28.03.2016 року не підтверджують факт того, що її було повідомлено про майбутнє звільнення. Вважає, що вказані документи не містять даних про те, кого і про що саме ознайомили, конкретика у вказаних документах відсутня.

Так, відповідно до матеріалів справи та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, позивач, згідно відомості ознайомлення, була ознайомлена зі змістом наказу ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.61 том1 ).

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

В даному випадку ознайомлення ОСОБА_17 з наказом ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.61 том1 ) і є попередженням про наступне вивільнення, відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що всупереч положень ч.3 ст.49-2 КЗпП України, відповідачами позивачу не було запропоновано переведення за її згоди на іншу роботу, а зразу ж було констатовано, що запропонувати посади, які включено до Штату № 04/123 затвердженого наказом від 25.03.2016 року № 172, не має можливості, тому що освіта відповідного напрямку підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем у начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 та фахівця групи за аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_7 відсутня. Їй не було запропоновано і вакансій, що є нижчими за рангом або нижче оплачуваними, які вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду роботи та стану здоровя.

Як вбачається із матеріалів справи, у листі-бесіді від 28.03.2016 року позивач висловила своє бажання, як особи, яка звільняється, щодо її працевлаштування на посаді інструктора з протипожежної профілактики.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.12.2009 року № 808 було затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників МНС України.

До посади інструктора (інженера, інспектора) з протипожежної профілактики (з пожежної безпеки, з пожежного нагляду), на яку претендує позивач, висуваються певні кваліфікаційні вимоги, а саме: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра (спеціаліста), бакалавра. Без вимог до стажу роботи. Післядипломна освіта у сфері цивільного захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 у 2001 році закінчила Нікопольський інститут управління, бізнесу та права і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію економіста, бухгалтера-аудитора (а.с.111 том1).

Таким чином, у позивача відсутня необхідна освіта для зайняття вказаної посади, про що останню було повідомлено, про що свідчить ОСОБА_12 від 16.05.2016 року № 21, з яким вона ознайомилась під підпис 16.05.2016 року (а.с.20 том1).

Як вбачається із матеріалів справи, на час звільнення начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 були вакантні посади пожежного, водія автотранспортних засобів та інструктора з протипожежної профілактики (а.с.219 том1), однак запропонувати вищенаведені посади підприємство відповідача не мало можливості, тому що освітньо-кваліфікаційний рівень та освіта відповідного напрямку у начальника групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 відсутні.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що всупереч положень ч.1 ст.42 КЗпП України, відповідачем при звільненні не враховувалось переважне право на її залишення на роботі з урахуванням продуктивності, кваліфікації тощо, виходячи з наступного.

ОСОБА_12 наказу ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах ОСОБА_4 управління ДСНС України у Дніпропетровській області» групу аварійно-рятувальних робіт у 47 Професійній пожежній частині ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів була вилучено у повному складі, а посада начальника аварійно-рятувальних робіт була єдина, то порівняти кваліфікацію і продуктивність праці на наявність переваг залишення на роботі, що передбачено ст.42 КЗпП України, підприємство відповідача не мало можливості, у звязку з відсутністю аналогічної посади. Переважне право на залишення на роботі діє в межах однорідних професій і посад.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач вважає своє звільнення з 47 ППЧ помстою за її намагання добитись справедливого вирішення питань щодо нарахування та виплати індексації на заробітну плату, доплати за відсутнього працівника, за її скарги на наявність прийнятої ОСОБА_4 управлінням ДСНС України у Дніпропетровській області на посаду фахівця в ОСОБА_8 аварійно-рятувальних робіт 47 ППЧ громадянина, який тільки знаходився у штаті, але роботу виконували за нього інші, за її скарги щодо вимагань начальником 47 ППЧ грошових коштів в доларовому еквіваленті ще 2014 році за працевлаштування, за її скарги по не виплатам відпускних, матеріальної допомоги до відпустки, за її скарги по забезпеченню матеріальної бази для ведення продуктивної роботи групи колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що її звільнення не було узгоджене з профспілковою організацією колегія судів не може прийняти до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ст.43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

ОСОБА_12 відповіді голови обєднаної профспілкової організації ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.140 том1) наданої на запит відповідача від 13.05.2016 року, начальник групи з аварійно-рятувальних робіт ОСОБА_2 не є членом профспілки і на обліку обєднаної профспілкової організації не перебувають.

Позивач не була членом профспілкової організації, тому у підприємства відповідача були відсутні правові підстави узгодження з профспілковою організацією звільнення позивача.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі. Ніхто не може бути примушений вступати або не вступати до профспілки.

Таким чином, позивач не була позбавлена можливості вступу до профспілки та членства в ній.

Відповідно до ч.3 ст.42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором.

Таким чином, посилання позивача на те, що керівництво ОСОБА_4 управління умисно не створило осередок профспілкової організації в 47 ППЧ щоб простіше розправлятися з не угодними працівниками, колегія суддів не бере до уваги, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем всупереч положень ч.3 ст.10 ЦПК України суду надано не було. Такі посилання є припущенням позивача, та не можуть бути покладені в основу рішення.

Також колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, в даному випадку суд апеляційної інстанції, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік, оскільки відсутні правові підстави для стягнення вказаних позивачем сум з тих підстав, що звільнення позивача із займаної посади відбулось з дотриманням вимог КЗпП України.

Щодо задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення на її користь не донарахованих та недоплачених сум по заробітній платі - 114 грн. 75 коп., по відпускним та лікарняним - 892 грн. 92 коп., колегія суддів вважає, що вказані позовні вимоги позивача задоволено правомірно, оскільки відповідач - 47 Професійна пожежна частина ОСОБА_4 управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів визнала вказані позовні вимоги та погодилась з ними.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК, обставини визнані сторонами та іншим особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Посилання на те, що на користь позивача не стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні колегія суддів не бере до уваги, скільки як вбачається із матеріалів справи таких позовних вимог позивачем не заявлялось (а.с.1-11).

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст. 308 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: