Справа № 355/127/17
Провадження № 2/355/152/17
15 березня 2017 року Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лисюка О.Д.
при секретарі Ющенко Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом стверджуючи, що він надав ОСОБА_2 5 000 доларів США (що еквівалентно 137459 грн. 50 коп. по курсу НБУ на дату подання позовної заяви), про що свідчить розписка, написана 16 грудня 2013 року відповідачем власноручно.
Згідно з домовленістю та відповідно до тексту розписки, відповідач зобов'язався повертати гроші позивачу починаючи з першого квітня 2014 року по перше грудня 2014 року рівними частинами.
В обумовлений строк відповідач коштів не повернув, добровільно сплатити борг відмовився, спочатку обіцяючи повернути грошові кошти, а потім взагалі відмовився відповідати на звернення позивача. На даний час борг за договором позики не погашено.
Просив суд стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 137459 грн.50 коп. та сплачену суму судового збору в розмірі 1374 грн.60 коп.
В судовому засідання позивач ОСОБА_1 обгрунтування своїх вимог підтримав повністю та користуючись своїм правом, передбаченим ст.27 ЦПК України надав заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить суд додатково стягнути з відповідача проценти за користування коштами у розмірі 3% річних.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 5 000 доларів США про що останній власноруч написав розписку про отримання коштів ( а.с.3 ).
Відповідно до довідки Національного банку України від 25.01.2017 року офіційний курс НБУ складає станом на 25.01.2017 року 100 доларів США становить 2723, 19 грн., тобто 5000 доларів США еквівалентно 136150 грн.( а.с.18).
Згідно з домовленістю та відповідно до тексту розписки, ОСОБА_2 зобов'язався повернути гроші ОСОБА_1 до 01 грудня 2014 року.
Однак у вказаний строк, ОСОБА_2 своїх зобовязань не виконав, а неодноразові звернення ОСОБА_1 з приводу повернення коштів, залишилися без реагування.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частина 1 ст. 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Укладення договору позики підтверджено розпискою від 16 грудня 2013 року, яку написав ОСОБА_2 власноручно.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.ч.1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За правилами статті 1050 ЦК України, в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частини 1,2 ст. 625 ЦК України встановлюють, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Станом на 01 грудня 2015 року офіційний курс 100 дол. США становив 2394 грн., на 01 грудня 2016 року становив 2555,85 грн. Таким чином станом на 01 грудня 2015 року 5000 дол. США становило 119 700 грн., а 3% річних 3591 грн., станом на 01 грудня 2016 року 120 780 грн., а 3% річних - 3623,40 грн.
Розрахунок 3% річних становить 7214.40 грн
Таким чином, загальна сума боргу станом на момент подачі позовної заяви становить 143364 грн. 40 коп.( 136 150 грн. та 7214,40 грн.)
Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлено в ст.16 ЦК України, а саме, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально оформлені витрати, у відповідності із чим необхідно стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1374 грн. 60 коп.
Встановлені судом обставини підтверджуються:
- копією розписки від 16.12.2013 року;
- іншими письмовими матеріалами справи.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, стягнувши із ОСОБА_2 на його користь суму основного боргу, в загальній сумі 143364 грн.40 коп. , а також сплачений ним судовий збір у розмірі 1374 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 14, 15, 88, 109, 118, 119, 120, 157, 208, 209, 215 ЦПК України, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч.ч. 1,2 ст. 533, ст. 625, ч. 1 ст. 1046, ч.1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, всього 144 739 ( сто сорок чотири тисячі сімсот тридцять девять ) гривень.
На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Баришівського
районного суду ОСОБА_3