Справа № 357/6306/16-ц Головуючий у І інстанції Протасова О. М.
Провадження № 22-ц/780/1567/17 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 26 16.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року по справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що згідно з кредитним договором № 28/П/13/2007/840 від 12 квітня 2007 року відповідачу ОСОБА_3 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності позивачем надано грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання нерухомого майна в сумі 13 000,00 дол. США строком на 108 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99% річних. З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 12 квітня 2007 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній, як поручитель, зобов»язався відповідати перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник ОСОБА_3

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, натомість відповідач ОСОБА_3 порушила покладені на неї зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого за договором утворилася заборгованість, розмір якої станом на 13.05.2016 року становить 14 800 дол. США 48 центів, що за курсом Національного банку становить 374 643 грн. 63 коп., та складається з непогашеного кредиту в розмірі 7 643 дол. США 99 центів, що за курсом НБУ становить 193 491 грн. 84 коп., несплачених відсотків в розмірі 2 011 дол. США 52 центи, що за курсом НБУ становить 50 917 грн. 48 коп., пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 3 844 дол. США 97 центів, що за курсом НБУ становить 97 327 грн. 49 коп., та штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 1 300,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 32 906 грн. 82 коп.

Оскільки відповідачі в добровільному порядку заборгованість не погасили, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з них в солідарному порядку вищевказаної заборгованості та понесених по справі судових витрат.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 12.04.2007 року в сумі 9 655 дол. США 51 цент - несплачені тіло кредиту та проценти за користування ним, та 20 000 грн. пені за прострочення сплати кредиту.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 933 грн. 75 коп.

Не погоджуючись з рішенням в частині відмови в позові, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 28/П/13/2007/840, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання нерухомого майна на суму 13 000,00 дол. США строком на 108 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99% на рік (а.с.12-15). Кредит було отримано відповідачем 12 квітня 2007 року, що підтверджується її заявою на видачу готівки від 12.04.2007 року (а.с.24).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 її зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених договором, між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній, як поручитель, зобов»язався відповідати перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Також встановлено, що позивач свої обов»язки виконав належним чином, натомість відповідач неналежним чином виконувала обов»язки по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, внаслідок чого за договором утворилася заборгованість, розмір якої станом на 13.05.2016 року становить 14 800 дол. США 48 центів, що за курсом Національного банку становить 374 643 грн. 63 коп., та складається з непогашеного кредиту в розмірі 7 643 дол. США 99 центів, що за курсом НБУ становить 193 491 грн. 84 коп., несплачених відсотків в розмірі 2 011 дол. США 52 центи, що за курсом НБУ становить 50 917 грн. 48 коп., пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 3 844 дол. США 97 центів, що за курсом НБУ становить 97 327 грн. 49 коп., та штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 1 300,00 дол. США, що за курсом НБУ становить 32 906 грн. 82 коп. Розмір заборгованості та розмір її складових підтверджується наявними в справі письмовими доказами, неспростованими відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги позивача, а саме в частині відмови у стягненні з відповідачів на користь позивача штрафу за порушення умов кредитного договору та в частині зменшення розміру пені за прострочення сплати кредиту з 97 327 грн. 49 коп. до 20 000 грн. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у стягненні штрафу за порушення умов кредитного договору, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості цієї вимоги, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно п. 5.2 укладеного між сторонами 12 квітня 2007 року кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10. цього договору позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору. При цьому, позивачем в позовній заяві не зазначено, за яке саме порушення умов кредитного договору ним нараховано штраф, який підлягає стягненню з відповідачів на його користь.

Разом з тим, крім стягнення з відповідачів штрафу за прострочення сплати кредиту в розмірі 32 906 грн. 82 коп., позивач у позові ставить питання про стягнення з відповідачів неустойки за прострочення сплати кредиту в розмірі 97 327 грн. 49 коп.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов»язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов»язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме п. 5.1., передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту та за прострочення строку виконання зобов»язань щодо повернення кредиту. За наявності таких порушень нарахування пені відбувається за кожен день прострочення. Водночас, п. 5.2. кредитного договору передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору, однією з яких є прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту та прострочення строку виконання зобов»язань по поверненню кредиту.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, - вимоги позивача про їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, суперечать положенням ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, в зв»язку з чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів на користь позивача штрафу за порушення умов кредитного договору.

Правильним є і висновок суду в частині зменшення розміру пені із заявленої позивачем суми 97 327 грн. 49 коп. до 20 000 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, виховання яких здійснює одноособово (а.с.61, 67-69), крім того, згідно розпорядження Сквирської районної державної адміністрації Київської області від 23.03.2016 року за №113 (а.с.70) є опікуном малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ОСОБА_4, поручитель за договором поруки, є непрацездатною людиною похилого віку, страждає на ішемічну хворобу серця та онкологічне захворювання, лікування яких вимагає від нього значних матеріальних витрат, при цьому розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_4, становить 1 640,26 грн. на місяць (а.с.71-73).

Враховуючи доведеність відповідачами вищенаведених обставин письмовими доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість зменшення розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України до 20 000 грн.

Законність та обґрунтованість рішення суду в іншій частині колегією суддів не перевіряється, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Стрюкової І.О. - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: