Справа № 700/92/17
Провадження № 2/700/112/17
21 березня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі головуючого - судді: Пічкур С.Д.,
при секретарі: Сіденко Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка Черкаської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності за кредитним договором,
14 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованності за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.09.2012 року, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту в сумі 32 894 грн. 00 коп., з них заборгованість за кредитом в сумі 12 159 грн. 01 коп., заборгованість по процентах 8660 грн. 76 коп., 10 236 грн. 28 коп. борг по комісії за користування кредитом, 1837 грн. 95 коп. штраф.
Представник позивача в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню часткового з наступних підстав.
Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07 грудня 2000 року /надалі Закон № 2121-ІІІ/ відповідно до статті 2 якого банківським кредитом визнається будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання сплати процентів та інших зборів з такої суми.
Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір, та відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За загальним правилом договірне зобов'язання повинне виконуватись відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладанні договору.
Отже, відповідно до дійсного змісту наведених норм, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК) та недодержання письмової форми тягне його нікчемність і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю.
Кредитний договір є неукладеним (не відбувся), коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК), що не породжує правових наслідків.
Згідно чинного законодавства кредитний договір набирає чинності з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов /ч.1 ст. 638 ЦК України/ та істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна /розмір процентів/.
Відповідно до наявної у справі спільної письмової заяви відповідача та Банку за підписами обох сторін, сторони погодили умови щодо розміру коштів, що можуть бути отримані в кредит, строку їх повернення, який зумовлений строком дії платіжної картки, також дійшли згоди щодо процентної ставки на залишок заборгованості, разом з тим, зазначена заява містить положення відповідно до якого заявник давав згоду на те, що дана заява разом із пам'яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, з якими він був ознайомлений, а також Тарифами - становить між сторонами договір про надання банківських послуг щодо кредитування.
Згідно Генеральної угоди укладеної сторонами 25 вересня 2012 року банк надає позичальнику кредит в сумі 14 434 грн. 02 коп. на 24 місяці до 30 вересня 2014 року. Розмір процентів становить 1,5% в місяць.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні не встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Разом з тим, суд не може погодитись з вимогою позивача про стягнення додатково заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 10 236 грн. 28 коп. з таких підстав.
Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 , банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Встановивши у довідці про умови кредитування сплату щомісячної комісії за моніторинг неактивної картки за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачеві. При цьому позивач нарахував комісію за послуги, що супроводжують кредит (за користування кредитом), яка не визначена Генеральною угодою, що є незаконним.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 234/169/15-ц, що унеможливлює задоволення позову в цій частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витратипропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто 69% сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 533, 553, 554, 629 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 22 657 (Двадцять дві тисячі шістсот пятдесят сім) грн. 72 коп., та 1104 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу позивачем до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Пічкур С.Д.