Справа № 750/4708/17 Провадження № 22-ц/795/2286/2017 Головуючий у I інстанції - Карапута Л. В. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В., Зіньковець О.О.,

за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача Думчевої І.В., третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 жовтня 2017 року (рішення ухвалене об 11 год. 09 хв. 18 жовтня 2017 року, повний текст рішення складено 20 жовтня 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про визнання дій неправомірними та визнання договору в частині недійсним,

треті особи - ОСОБА_4, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, -

У С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Чернігівобленерго», в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконними дії ПАТ «Чернігівобленерго», в особі Чернігівських міських електромереж, щодо нарахування вартості необлікованої електричної енергії в сумі 35 280,05 грн оформленого протоколом засідання комісії Чернігівських MEM №337 від 19.09.2016 по розгляду акту № 150085 від 19.09.2016 про порушення Правил користування електричною енергією (населення); визнати п. 17 договору №254/35 про користування електричною енергією від 07.02.2017 недійсними та зобов'язати ПАТ «Чернігівобленерго» скасувати суму боргу в розмірі 35 280,05 грн як незаконно нараховану ОСОБА_1 на підставі акту №150085 від 19.09.2016, як споживачу за договором про користування електричною енергією № 254/35 від 07.02.2017; вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов обґрунтовував тим, що 19.09.2016 у належному йому та його брату - ОСОБА_4 на праві власності житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, працівниками відповідача було складено акт № 150085 від 19.09.2016 про порушення Правил користування електричною енергією, яке виразилось «у самовільному підключенні «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. Під погрозами працівників відповідача відключити електроенергію в квартирі він підписав акт та пустий бланк схеми. Згодом виявилось, що схема містить відомості, які не відповідають дійсності, а саме в розділі 3 акту (самовільне підключення) зазначено переріз кабелю 1,5 кв.мм, але в схемі (додаток до акту) стоїть інший показник- 2,5 кв.мм.

В акті про порушення, як у описі виявленого порушення, так і на схемі електропостачання споживача, не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, місце і спосіб здійснення «перефазування» приладу обліку, також відсутні відомості про підключення штучного нуля до розетки, тобто у енергопостачальника були відсутні підстави для застосування положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

В акті та на схемі електропостачання зазначено, що фазування приладу обліку на момент складання акту не вірне, при цьому в акті зазначено про цілісність пломб на клемній кришці приладу обліку. Позивач вказує, що споживач не несе відповідальність за неправильне приєднання «фазного» і «нульового» проводів до електролічильника при його встановленні, за умови цільності пломб на клемній кришці приладу обліку, оскільки прилади обліку електричної енергії мають бути встановлені та підключені енергопостачальником.

Крім того, як зазначає позивач, в акті не вказано поперечної площі перерізів та матеріалів всіх проводів (кабелів), які зображені на схемах електропостачання споживача, наведені в акті, та використанні в схемі підключення. Тому, відповідачем поперечна площа перерізу проводів, що використана в схемі самовільного підключення, була визначена з недотриманням вимог Методики, а тому добовий обсяг споживання електричної енергії має обчислюватися виходячи з допустимого тривалого струму, що може протікати через мінімальний діаметр проводки, для якої нормується допустимий тривалий струм, згідно з положеннями глави 13. ПУЕ (мідний провід площею поперечного перерізу 0,5 мм2 та допустимим тривалим струмом 11А)

Листом з НКРЕКП від 30.12.2016 позивача повідомлено, що ПАТ «Чернігівобленерго» нарахування проведені з недотриманням вимог Методики, а тому останній має привести свої дії по відношенню до споживача у відповідність до вимог чинного законодавства України шляхом здійснення перерахунку нарахувань по акту, а саме здійснити розрахунок відповідно до вимог пункту 3.6 Методики з урахуванням допустимого тривалого струму 11А, про що повідомити.

Незважаючи на письмову вимогу НКРЕКП провести перерахунок Відповідачем та здійснити розрахунок відповідно до вимог пункту 3.6 Методики останнім не лише не проведено перерахунок, але й неправомірно зобов'язано позивача виплатити нараховану заборгованість в розмірі 35280,05 грн.

Позивач зазначає, що між ним та ПАТ «Чернігівобленерго» договір № 254/35 про користування електричної енергією було укладено 07 лютого 2017 року, пунктом 17 Договору визначено, що заборгованість станом на 02.07.2017 року згідно акту 150085 від 19.09.2016 року складає 35280,05 грн. Однак на момент підписання позивачем зазначеного договору, спірний п. 17, в якому зазначається про існування у нього заборгованості за актом, взагалі не було заповнено. Пунктом 10.6. спірного Договору визначено, що Договір набирає чинності з дня його підписання, а тому вважає, що він не несе відповідальності за борги попередніх Споживачів.

Позивач вказує, що нарахування відповідачем збитків за три останніх роки проведене у порушення п.п. 3.3. Методики. Оскільки остання технічна перевірка чи контрольний огляд приладу обліку у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 проводився 10 вересня 2016 року, то розрахунок заборгованості слід проводити за період з 10.09.2016 (дати останньої перевірки до виявлення порушення ПКЕЕН) по 19.09.2016 (дати виявлення порушення ПКЕЕН)

Унаслідок зазначеного, позивач вважає дії відповідача щодо зобов'язання його сплачувати суму заборгованості, розмір якої не доведений, неправомірними, а тому пункт 17 Договору № 254/35 від 07.02.2017 необхідно визнати недійсним.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.10.2017 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано незаконними дії ПАТ "Чернігівобленерго" щодо нарахування вартості не облікованої електричної енергії на ім'я ОСОБА_5 в сумі 35 280,05 грн оформленого протоколом №337 засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) від 18.10.2016; визнано п.17 Договору №254/35 про користування електричною енергією укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Чернігівобленерго" від 07.02.2017 недійсним; в решті позовних вимог відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівобленерго» просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та порушення норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позов пред'явлений у спосіб, що не передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки суди розглядають заяви про визнання незаконними тільки рішень, дій чи бездіяльності державних та інших органів влади або органів місцевого самоврядування, а рішення комісії по розгляду актів про порушення не є актом нормативного характеру, так як він складений органом юридичної особи, а не державним органом.

Заявник зазначає, що на момент складання акту про порушення між ОСОБА_1 та ПАТ «Чернігівобленерго» не було укладено договору про користування електроенергією, однак позивач є співвласником будинку 48б по вул. Шевченка у м. Чернігів з жовтня 2012 року і між сторонами склались усталені відносини з приводу послуг постачання електричної енергії. Тому вважає, що включення до п. 17 даного договору заборгованості в розмірі 35 280,05 грн є правомірним.

ПАТ «Чернігівобленерго» зазначає, що на протязі трьох років за адресою позивача не складався ні акт технічної перевірки, ні акт контрольного огляду, отже розрахунок заборгованості був здійснений у відповідності до Методики.

Заявник наголошує, що працівниками ПАТ «Чернігівобленерго» було виявлено використання «штучного нуля», виявлено місце з'єднання з нульовим проводом внутрішньобудинкової мережі споживача, яке знаходиться на другому поверсі будинку і під'єднано до опалювальної батареї споживача, про що зазначено в акті про порушення від 19.09.2016 та в схемі № 1, що є додатком до акту. Факт споживання електроенергії при відключеному лічильнику зафіксовано засобами фото- та відеозйомки на диску, що є додатком до матеріалів справи.

Щодо посилання позивача на лист НКРЕКП від 06.04.2017, ПАТ «Чернігівобленерго» зазначає, що вони носять суто рекомендаційний та інформаційний характер і не зобов'язують останнього до вчинення певних дій.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне, обґрунтоване та таке, що відповідає нормам закону і моральним засадам суспільства. Зміст заперечень зводиться до викладення обґрунтування позовних вимог, позивач погоджується з висновками суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Думчевої І.В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_4, які наполягали на законності рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дій ПАТ "Чернігівобленерго" щодо нарахування вартості необлікованої електричної енергії в сумі 35 280,05 грн оформленого протоколом №337 засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) від 18.10.2016 суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутні підстави для проведення нарахування такої, оскільки у Акті про порушення та на схемі відсутня інформація щодо місця підключення штучного нуля, а також місця та способу здійснення «перефазування» приладу обліку, що виключає застосування абзацу 14 п. 3.1 Методики, оскільки ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення та позначається на схемі.

Суд першої інстанції визнав недійсним пункт 17 Договору №254/35 про користування електричною енергією від 07.02.2017 виходячи з того, що заборгованість у сумі 35 280,05 грн є спірною, а тому до прийняття на користь енергопостачальника судом рішення (яке набрало законної сили) щодо викрадення побутовим споживачем електричної енергії на відповідну суму її зазначення у договорі є безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача скасувати суму боргу в розмірі 35 280,05 грн як незаконно нараховану на підставі акту №150085 від 19.09.2016, як споживачу за договором про користування електричною енергією №254/35 від 07.02.2017, районний суд виходив з того, що обраний спосіб захисту не відновлює порушене право позивача враховуючи, що спір щодо розміру заборгованості не вирішувався при розгляді даної справи.

Однак повністю погодитись з такими висновками районного суду не може апеляційний суд через їх невідповідність обставинам справи та, як наслідок, неправильне застосування норм матеріального пправа.

Судом по справі встановлено, що 06.08.2001 між ОСОБА_5 (батько позивача та третьої особи) та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією (а.с. 7-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.10.2012 спадкоємцями його майна в рівних частинах, а саме квартири АДРЕСА_1, є його сини ОСОБА_4 (третя особа по справі) та ОСОБА_1 (позивач) (а.с. 5, 6).

19.09.2016 працівниками ПАТ «Чернігівобленерго» було складено акт про порушення № 150085, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. Місце з'єднання з нульовим проводом внутрішньо-будинкової мережі споживача виявлено, воно знаходиться на другому поверсі і під'єднувалося до опалювальної батареї споживача. Електроенергія споживається, засобом обліку не враховується». Споживачу роз'яснено його право внесення зауважень та заперечень до складеного акту. В акті зазначено, що фазування приладу обліку на момент складання акту не вірне. Під час складання акту про порушення проводилась фотозйомка. В якості додатків до акту про порушення зазначено: Додаток № 1 (схема підключення електроустановок споживача) та поліетиленовий пакет із зразком проводу.

Зазначений акт підписаний трьома представниками відповідача, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, та співвласником квартири ОСОБА_4 без зауважень (а.с. 161-162). Крім зазначеного акту ОСОБА_4 підписано акт про пломбування та проведення робіт електроустановках побутового споживача та додаток №1 - схему підключення електроустановок споживача (а.с. 10, 11).

Під час проведення перевірки та виявлення порушення контролерами велась фото- та відеозйомка, було вилучено зразок проводу, яким здійснювалось самовільне підключення.

18.10.2016 на засіданні комісії Чернігівських MEM по розгляду актів про порушення Правил КЕЕН за результатами розгляду акту № 150085 від 19.09.2016 відповідачем прийнято рішення, що мало місце порушення, яке відноситься до п.п 7 п. 3.1. Методики, комісією вирішено, що споживач причетний до порушення ПКЕЕН, розрахунок нарахувань проведений по формулі (2.7) Методики за період згідно п. 3.3 підпункту «г» (з 19.09.2013 по 19.09.2016), кількість безобліково спожитої електроенергії становить 39921 кВТ, 35280,05 грн (а.с. 13).

Засідання комісії оформлене протоколом № 337 від 18.10.2016, з якого вбачається, що під час засідання були присутні споживачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які ознайомлені з протоколом. За результатам розгляду відповідачем надано квитанцію на суму 35 280 грн для відшкодування збитків за безоблікове споживання електроенергії згідно акту №150085 від 19.09.2016 (а.с. 15). У графі протоколу зауважень споживача зазначено про незгоду з висновком комісії.

07.02.2017 між позивачем - ОСОБА_1 та ПАТ «Чернігівобленерго» укладено договір № 254/35 про користування електричною енергією, який набрав чинності з дня його підписання (а.с. 29). У пункті 17 даного договору зазначено, що заборгованість станом на 07.02.2017 становить 35280,05 грн згідно акту про порушення ПКЕЕН №150085 від 19.09.2016.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, нормами ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Правилами користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 передбачено, що споживач енергії несе відповідальність, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку (п. 48).

Побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об'єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил та ін. (п. 42).

Згідно п. 37 Правил енергопостачальник має право, зокрема перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Пунктом 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються:

відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії;

розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між споживачем та енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Враховуючи, що представниками відповідача зафіксовано актом №150085 від 19.09.2016, який складений відповідно до вимог ПКЕЕН, порушення власниками квартири АДРЕСА_1 зазначених Правил, відсутні підстави для визнання дій ПАТ «Чернігівобленерго» щодо нарахування вартості необлікованої електричної енергії незаконними.

Крім того, способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Зі змісту ч. 2 цієї статті вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та вказаної норми Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідками, спричиненими цим порушенням.

Таким чином, зважаючи на те, що на даний час судом першої інстанції розглядається справа за позовом ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу, саме при вирішенні цього спору суд зобов'язаний дати оцінку діям відповідача щодо нарахування збитків в сумі 35280,05 грн, тобто позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту, який би ефективно захистив його право у разі порушення.

Доводи заявника про відсутність зазначення на схемі електропостачання місця самовільного підключення не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається із вказаної схеми на ній буквою «С» позначено місце, де знаходиться «штучний нуль», а також зазначено, що «фазування невірне». Крім того, засобами відеозйомки зафіксовано наявність порушень ПКЕЕН споживачем.

Посилання заявника на те, що нарахування збитків проведено позивачем з недотриманням вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України 04.05.2006 № 562, не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки вказане питання підлягає дослідженню при вирішенні спору про відшкодування збитків.

Згідно з положеннями частин 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись з вимогами про визнання п. 17 договору № 254/35 від 07.02.2017 недійсним, позивач зазначав, що на момент підписання договору спірний п. 17, взагалі не було заповнено, однак будь-які докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Також як на підставу визнання п. 17 недійсним позивач посилався на порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» без обґрунтування яких саме.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання п.17 Договору №254/35 про користування електричною енергією укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Чернігівобленерго" від 07.02.2017 недійсним.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними дій ПАТ «Чернігівобленерго» щодо нарахування вартості не облікованої електричної енергії на ім'я ОСОБА_5 у сумі 35280 грн 05 коп. оформленого протоколом № 337 засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) від 18.10.2016 та визнання п. 17 Договору № 254 про користування електричною енергією укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Чернігівобленерго» від 07.02.2017 недійсним підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги із позивача на користь ПАТ «Чернігівобленерго» підлягають стягненню судові витрати із сплати судового збору, понесені ним за апеляційний розгляд справи в сумі 1 408 грн (по 704 грн за дві вимоги немайнового характеру).

Керуючись ст.ст. 141, 268, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 390, ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними дій Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо нарахування вартості не облікованої електричної енергії на ім'я ОСОБА_5 в сумі 35280 грн 05 коп. оформленого протоколом № 337 засідання комісії Чернігівських МЕМ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (населення) від 18.10.2016 та визнання п. 17 Договору № 254 про користування електричною енергією укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» від 07.02.2017 недійсним - скасувати та відмовити в задоволенні цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» 1 408 (тисяча чотириста вісім) грн у відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:Судді: