РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3182/17

пр. № 2/759/2917/17

05 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в лютому 2017 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 88745,79 грн., та моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн. завданої в результаті вчинення злочину.

Позивач зазначає, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2016 р., відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 07 років 6 місяців позбавлення волі, який ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.11.2016 р. залишено без змін.Потерпілою в даному кримінальному провадженні визнано позивача ОСОБА_1, яка є дочкою потерпілої від кримінального правопорушення та померлої ОСОБА_3

Таким чином, звернувшись до суду зі згаданим позовом, позивач просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду завдану злочином, що становить 88745,79 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

У судовому засіданні 05.12.2017 року позивач підтримує позов у повному обсязі з підстав викладених у ньому.

Відповідач про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заперечень не надав, а тому суд вважає за можливе слухати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2016 р. (ун.№759/10670/16-к, пр.№ 1-кп/759/697/16), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 07 років 6 місяців позбавлення волі, який ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.11.2016 р. залишено без змін. Питання відшкодування матеріальної шкоди, під час ухвалення вироку судом не розглядалось (а.с. 9-11, 12-13).

Потерпілою в даному кримінальному провадженні є позивач ОСОБА_1, яка є дочкою потерпілої від кримінального правопорушення та померлої ОСОБА_3

Судом встановлено, що вина ОСОБА_2 достеменно встановлена та доведена вироком суду, що не спростовано висновками Апеляційного суду м. Києва.

Із абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі.

Пленум ВСУ роз'яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що внаслідок прямого причинного зв'язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_2, позивачу ОСОБА_1, заподіяно матеріальну шкоду та суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір заподіяної відповідачем матеріальної шкоди в розмірі 88145,79 грн., що було встановлено судом під часу розгляду справи (а.с.19-59).

В частині стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди, яку останній оцінив у розмірі 100000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих позивачу у зв'язку з вчиненням злочину, їх глибину та тривалість, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в розмірі 100000,00 грн.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, на користь держави з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1521,46 грн. за вимогами майнового характеру та за вимогами про стягнення моральної шкоди, понесених судом по предмету спору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер не відомий) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 88145,79 грн. у якості відшкодування матеріальних збитків, а також 100000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер не відомий) на користь держави 881,46 грн. та 640,00 грн. судового збору, всього 1521,46 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.Ю.Миколаєць