Справа № 236/3705/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2; Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2017 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту народження дитини.

Заявниця повідомляє, що 07.10.2017 року її донька, перебуваючи на тимчасово окупованій території України у Кіровському районі міста Донецька, у КЗ "Центральна міська клінічна лікарня № 24 міста Донецька" народила дівчинку та отримала медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території та не відповідає законодавству України. В грудні 2017 року ОСОБА_1 письмово звернулась до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою щодо здійснення державної реєстрації народження дитини та медичними документами на підтвердження факту народження дитини, однак своїм листом Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомив їй наступне - «Оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовити у державній реєстрації народження».

З огляду на це, ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду задля встановлення факту народження своєї онуки ОСОБА_3 із заявою в порядку окремого провадження; просить встановити факт народження особи у певний час.

Заявник ОСОБА_1 була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву окремого провадження підтримала, просила її задовольнити (а.с. 23).

Заінтересована особа ОСОБА_2 була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву окремого провадження підтримала, просила її задовольнити (а.с. 25).

Лиманський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, подана заява про розгляд справи без участі такого представника (а.с. 21); заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було.

З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути заяву окремого провадження за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив такі обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1, 23.10.1966 р. н., є громадянкою України, зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1, внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а.с.4,5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-HO № 443056 виданого Кіровським відділом ЗАГС м. Донецька заявниця ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 6)

Дитина жіночої статі ОСОБА_3 була народжена ОСОБА_2, 28.01.1986 року в Кіровському районі міста Донецьк Донецької області, що підтверджено наданим заявником медичним свідоцтвом про народження № 948 від 20.10.2017 року Комунальним закладом «Центральна міська клінічна лікарня № 24 міста Донецька» (а.с.7); Обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні КЗ «Центральна міська клінічна лікарня № 24 міста Донецька» (а.с. 8-12). Також заявниця отримала свідоцтво про народження ОСОБА_3, видане 17.10.2017 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР, на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України (а.с.13).

Суд не сприймає ці документи як належні докази з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але звертає увагу на їхній зміст, оскільки викладена в них інформація підтверджується іншими належними доказами по справі.

Разом із тим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де,ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговимзавданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їхефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщочастина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

ОСОБА_1 зверталась до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 13.12.2017 року із заявою про реєстрацію факту народження дитини, однак орган ДРАЦС листом від 13.12.2017 року № 2758/15.37-94 повідомив про неможливість здійснення реєстрації цього факту через невідповідність поданих медичних документів встановленій законодавством України формі, неможливість прийняття до розгляду документів, виданих підприємствами, установами, організаціями на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області (а.с. 14).

Факт народження ОСОБА_2 дитини в жовтні 2017 року опосередковано підтверджено фотознімками вагітної ОСОБА_2. (а.с. 16,17)

Згідно зі ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту народження особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт народження. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народила дитину жіночої статі 07.10.2017 року в Кіровському районі міста Донецька Донецької області, про що Комунальним закладом «Центральна міська клінічна лікарня № 24 міста Донецька» було видане медичне свідоцтво № 948 від 20.10.2017 року.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі населенного пункту м. Донецьк Донецької області) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі населенного пункту м Донецьк Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території частини Донецької області, в тому числі м. Донецьк, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Донецької області.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, медичних документів, що підтверджують факт народження малолітньої дитини ОСОБА_2 на теперішній час з обєктивних причин.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, документи, що підтверджують факт народження.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Отже, суд приходить до висновку щодо можливості встановлення факту народження у ОСОБА_2 дитини жіночої статі в певному місці в певний час і вважає, що перешкод для запису органом ДРАЦС заявниці матір`ю дитини при розгляді справи не встановлено.

Пунктом 2 підрозділу 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (зі змінами); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами).

Для встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану цього факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявниці ОСОБА_1 від встановлення факту народження її онучки в певний час залежить можливість державної реєстрації народження дитини.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення факту народження особи в певний час підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 293,294,315,316,317 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини у певний час задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2 (народилась 28.01.1986 року у м. Донецьк Донецької області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) дитини жіночої статі 07.10.2017 року в Кіровському районі міста Донецька Донецької області.

Розяснити заявниці право звернутись до відповідного територіального органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію встановленого судом факту народження дитини в певний час.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду відповідно до ст. ст 317, 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -