провадження № 2/243/476/2017
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Куцик Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Слов'янськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі,-
26 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь індексовану заборгованість по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 1988 року по 2002 рік вона працювала у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» геологом карєрного цеху. З 01 січня 1999 року ВАТ «Словянський керамічний комбінат» припинило виплачувати працівникам заробітну плату. При її звільненні з підприємства, відповідач зобов'язаний був провести з нею повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем .Станом на час її звільнення заборгованість по заробітній платі відповідача складає 3 437 грн. 17 копійки. Посилаючись на положення статті 33 Закону України «Про оплату праці» та ст.1, ч.1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року, просила стягнути з відповідача на її користь індексацію заробітної плати станом на 01 грудня 2016 року, що становить 17 058 грн. 67 коп.
Слід зазначити, що при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, судом не було порушено правил визначення юрисдикції щодо вирішення вказаної цивільної справи.
Так, правова позиція викладена в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року зазначає, що справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
Аналогічну думку містить інформаційний лист судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, про визначення юрисдикції спору про стягнення заробітної плати у разі банкрутства боржника від 07 травня 2013 року №709/0/4-13, у якому зазначено, що справи про банкрутство боржника порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.
Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних їм норм чинного законодавства.
У судовому засіданні встановлено, що у період з 23 серпня 1988 року по 29 травня 1998 року позивач ОСОБА_1 працювала у відповідача ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», вказане підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1
На час звільнення позивачки з підприємства, відповідач мав перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 3 437 грн. 17 коп., що підтверджується копією листа арбітражного керуючого ОСОБА_2 № 15-04/33/41Б від 15 квітня 2015 року .
Як встановлено у судовому засіданні до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі відповідачем не виплачена.
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, суд приходить до такого висновку.
Процес знецінення грошей призводить до втрати їх купівельної спроможності. В результаті при наявності однієї і тієї ж суми купується менше товарів і послуг. Тому в кожній цивілізованій державі цей процес контролюється шляхом встановлених гарантій держави в сфері виробництва оплати праці працюючих громадян. Такою гарантією є індексація заробітної плати, що включає в себе заходи щодо підвищення реального її змісту.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг; індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації велична індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривні на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці ( грошове забезпечення).
Закон України «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.
Саме цим законом визначені гарантії держави в сфері виробництва оплати праці працюючих громадян.
Статтею 33 Закону України «Про оплату праці», яка міститься у главі закону «Права працівника на оплату праці та їх захист» визначається, що у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством
Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом.
Згідно із ч.6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року за № 1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Така ж підстава для проведення індексації зазначена у статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої, обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доході населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті ( 101 відсоток ). Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-18/2013 від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013, визнано, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

За роз'ясненнями п. 22. Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону (108/95-ВР) в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" (1282-12) і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N 663 (663-98-п) (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).

За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Наприклад, коли воно мало бути виконано до січня 1998 р., то він і є місяцем, з якого обчислюється (береться за 100 відсотків) величина порога індексації. Спір із цього приводу розглядається судом за заявою стягувача в позовному провадженні.

Виходячи із аналізу чинного законодавства та самої суті поняття індексації грошових доходів населення, слід дійти до висновку, що індексація заробітної плати - є гарантією держави в сфері виробництва оплати праці працюючих громадян, яка включає в себе заходи щодо підвищення реального її змісту, за якою держава шляхом встановлення імперативних норм(обов'язковість індексації заробітної плати) гарантує працюючим громадянам що їх заробітна плата на момент її виплати не призведе до втрати їх купівельної спроможності.

Виходячи саме із такої правової природи індексації заробітної плати, у п. 22. Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року, висловлена думка що індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.

З огляду на викладене, враховуючи правову природу індексації заробітної плати - як гарантії держави в сфері виробництва оплати праці працюючих громадян, яка включає в себе заходи щодо підвищення реального її змісту, слід дійти до висновку, що заробітна плата повинна бути виплачена установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив величину порога індексації, визначену законом, також і звільненому працівникові у разі несвоєчасної її виплати.

Суд при цьому зазначає, що індексація заробітної плати та стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку мають різну правову природу, оскільки в першому випадку це обов'язкові виплати, гарантовані державою, спрямовані на захист купівельної спроможності громадян, в той час як середній заробіток за весь час затримки розрахунку є мірою відповідальності роботодавця за затримку розрахунку, яка наступає лише за наявності вини підприємства у разі несвоєчасного розрахунку із звільненим працівником.

Згідно із представленим позивачем розрахунком індексації, сума індексації станом на 01 грудня 2016 року , становить 17 058 грн. 67 коп., виходячи із такого розрахунку.

Приріст індексу споживчих цін за період з 01 вересня 2000 року по 01 серпня 2016 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 496,30 %, тому розмір індексації станом на 01 грудня 2016 року становить 17 058 грн. 67 коп. (3 437 грн. 17 коп. заборгованість по заробітній платі Х 496,30 % / 100% = 17 058 грн. 67 коп.).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення індексації заробітної плати підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У звязку із наведеним, враховуючи, що позов задоволений повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 95, 2371 КЗпП України, ст.ст.2, 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.23 ЦК України, ст. ст.10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 89, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення індексованої заборгованості з заробітної плати задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із відкритого акціонерного товариства "Слов'янський керамічний комбінат ", місцезнаходження: вул. Центральна (ОСОБА_3), буд. 77, м. Слов'янськ, Донецької області, р/р 0296 у філії відділення ПІБ м. Слов'янська МФО 334561, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: вул. Олімпійська, б. 6 АДРЕСА_1, індексацію заробітної плати станом на 01 грудня 2016 року в сумі 17 058 (сімнадцять тисяч пятдесят вісім ) грн. 67 коп.

Стягнути із відкритого акціонерного товариства "Слов'янський керамічний комбінат ", місцезнаходження: вул. Центральна (ОСОБА_3), буд. 77, м. Слов'янськ, Донецької області, р/р 0296 у філії відділення ПІБ м. Слов'янська МФО 334561, , судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна ) грн. 20 коп. у дохід держави.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 20 січня 2017 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич