Номер провадження: 22-ц/785/885/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3, та представників відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 і ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

07 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2012 року з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно. Внаслідок ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів станом на 01.03.2015 року у нього виникла заборгованість в сумі 17 627,10 гривень.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_3 остаточно просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 15 серпня 2012 року по 23 березня 2015 року в сумі 79 757,45 гривень.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 2 квітня 2015 року позов задоволено частково: суд стягнув з ОСОБА_4 на користь позивачки пеню в сумі 72153,85 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення у повній мірі не відповідає.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Згідно до п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК Україн, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2006 року. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2012 року шлюб між подружжям було розірвано та згідно цього ж рішення з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 16.08.2012 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 02.04.2025 року.

Державним виконавцем першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ на підставі заяви позивача неодноразово здійснювався розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_9.

Згідно розрахунку станом на 01.05.2014 року заборгованість по аліментам склала 12787,1 грн. ( а.с. 8)

Відповідно до іншого розрахунку станом на 01.11.2014 року заборгованість склала 9987,10 грн. ( а.с. 61).

Згідно відповіді Начальника першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ від 09.07.2014 року станом на 01.06.2014 року заборгованість складала 13587,1 гривень (а.с.65).

Відповідно до останнього розрахунку, державний виконавець встановив заборгованість по виплаті аліментів ОСОБА_4 станом на 01.03.2015 року у твердій грошовій сумі 17 627,10 грн.

Позивач в уточнених позовних вимогах від 23.03.2015 року остаточно просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на дану суму заборгованості у розмірі 79 757,45 грн. ( а.с. 89-90)

Відповідач, не визнав вимоги позивачки стосовно його обовязку сплатити неустойку по заборгованості по аліментам, та у запереченнях від 02.04.2015 року, просив у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити (а.с. 96-97).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи уточнені позовні вимоги про стягнення неустойки за прострочення по сплаті аліментів, виходив з того, що відповідач належним чином не сплачував аліменти на утримання дитини, а тому заборгованість яка утворилась по сплаті аліментів призвела до певних наслідків, які в свою чергу стали приводом для звернення позивачки з даним позовом до суду.

Крім того, суд першої інстанції виходив із наступного.

Позивач просила стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів за період з 15 серпня 2012 року по 23 березня 2015 року, включно, в сумі 79 757,45 грн., про що надала відповідний розрахунок.

Районний суд, не погодившись з наданим позивачем розрахунком пені, виключив з нього суми за період лютий, листопад 2013 року та березень і липень 2014 року задовольнивши позов за ці місяці частково, і відмовив у задоволенні позовних вимог за червня 2014 року та стягнув з відповідача на користь позивача суму неустойки за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 72 153,85 грн..

При цьому районний суд керувався правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у Постанові від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13, в якій Верховний Суд дійшов правового висновку про те, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Однак на теперішній час Верховний Суд України відійшов від зазначеної правової позиції та зазначив про таке.

Згідно із ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме таку правову позицію щодо формули розрахунку пені висловив Верховний Суд України у Постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, відступаючи від раніше викладеної правової позиції, відповідно до якої розмір пені обчислюється, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення (Постанови ВСУ від 11 вересня 2013 року, справа № 6-81цс13; від 1 жовтня 2014 року, справа № 6-149цс14).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про задоволення вимог позивача про стягнення неустойки на заборгованість по аліментам, але не погоджується з розміром вказаної неустойки, оскільки районним судом під час здійснення розрахунку не було враховано, що дитина з вересня 2014 року і до теперішнього часу проживає разом із батьком та знаходилась на його повному утриманні, та не врахована правова позиція Верховного Суду України щодо визначення розміру пені по заборгованості зі сплати аліментів.

Дослідивши матеріали справи, розрахунок державного виконавця, та надані розрахунки позивача і відповідача, колегія суддів вважає, що розмір неустойки по аліментам, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаний період часу становить 4 282,00 грн., та цей розмір підтверджено матеріалами справи.

В серпні 2012 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем ця сума не сплачена, неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у серпні 2012 року становить 248,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн. х 1% х 31 (кількість днів у серпні 2012 року).

У вересні 2012 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідчем цю суму не сплачено, сума несплачених аліментів становить: 800,00 грн. отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у вересні 2014 року становить 240,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн. х 1% х 30 (кількість днів у вересні 2014 року).

В жовтні 2012 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у жовтні 2012 року становить 136,40 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 30 (кількість днів у жовтні 2012 року). (а.с.35)

У листопаді 2012 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у листопаді 2012 року становить 132,00 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 30 (кількість днів у листопаді 2012 року).

В грудні 2012 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в грудні 2012 року становить 136,40 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 31 (кількість днів в грудні 2012 року).

У січні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у січні 2013 року становить 136,40 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у січні 2013 року).

В лютому 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в лютому 2013 року становить 123 грн. 20 коп. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 28 (кількість днів в лютому 2013 року) (а.с.39).

У березні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у березні 2013 року становить 136 грн. 40 коп. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у березні 2013 року) (а.с.38).

В квітні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в квітні 2013 року становить 132,00 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 30 (кількість днів в квітні 2013 року).

У травні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в травні 2013 року становить 136,40 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у травні 2013 року).

В червні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в червні 2013 року становить 132,00 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 30 (кількість днів в червні 2013 року).

У липні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у липні 2013 року становить 136,40 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у липні 2013 року).

В серпні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 360,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 440,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в серпні 2013 року становить 136,40 грн. (несплачена сума аліментів 440,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у серпні 2013 року).

У вересні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем ця сума не сплачена, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у вересні 2013 року становить 240,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 30 (кількість днів у вересні 2013 року).

В жовтні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем цю суму не сплачено, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в жовтні 2013 року становить 248,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 31 (кількість днів в жовтні 2013 року).

У листопаді 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем цю суму не сплачено, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у листопаді 2013 року становить 240,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 30 (кількість днів у листопаді 2013 року).

В грудні 2013 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 400 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в грудні 2013 року становить 124,00 грн. (несплачена сума аліментів 400,00 грн х 1% х 31 (кількість днів в грудні 2013 року) (а.с.39)

У січні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем цю суму не сплачено, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у січні 2014 року становить 248,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у січні 2014 року).

В лютому 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 400,00 грн., сума несплачених аліментів становить: 400,00 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в лютому 2014 року становить 112,00 грн. (несплачена сума аліментів 400,00 грн х 1% х 28 (кількість днів в лютому 2014 року).

У березні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 400 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у березні 2014 року становить 124,00 грн. (несплачена сума аліментів 400,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у березні 2014 року) (а.с.37)

В квітні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 400 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в квітні 2014 року становить 120,00 грн. (несплачена сума аліментів 400,00 грн х 1% х 30 (кількість днів в квітні 2014 року). (а.с.36)

У травні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем цю суму не сплачено, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у травні 2014 року становить 248,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у травні 2014 року).

В червні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем сплачено 400 грн., отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в червні 2014 року становить 120,00 грн. (несплачена сума аліментів 400,00 грн х 1% х 30 (кількість днів в червні 2014 року). (а.с.36)

У липні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем цю суму не сплачено, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів у липні 2014 року становить 248,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 31 (кількість днів у липні 2014 року).

В серпні 2014 року сума аліментів необхідна до сплати становить 800,00 грн., відповідачем цю суму не сплачено, отже неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в серпні 2014 року становить 248,00 грн. (несплачена сума аліментів 800,00 грн х 1% х 31 (кількість днів в серпні 2014 року).

Отже, неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в серпні 2012 року становить 248 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; у вересні 2012 року, яка становить 240,00 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в жовтні 2012 року, яка становить 136,40 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в листопаді 2012 року, становить 132 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в грудні 2012 року, яка становить 136 грн. 40 коп. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в січні 2013 року, яка становить 136 грн. 40 коп. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в лютому 2013 року, яка становить 123,20 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в березні 2013 року, становить 136,40 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в квітні 2013 року, яка становить 132 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в травні 2013 року, яка становить 136 грн. 40 коп. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в червні 2013 року, яка становить 132 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; у липні 2013 року, яка становить 136 грн. 40 коп. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в серпні 2013 року, яка становить 136 грн. 40 коп. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; у вересні 2013 року, яка становить 240 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в жовтні 2013 року, яка становить 248 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів в листопаді 2013 року, становить 240 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в грудні 2013 року, яка становить 124 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в січні 2014 року, яка становить 248 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в лютому 2014 року, яка становить 112 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в березні 2014 року, яка становить 124 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в квітні 2014 року, яка становить 120 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в травні 2014 року, яка становить 248 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в червні 2014 року, яка становить 120 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; у липні 2014 року, яка становить 248 грн. + неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів; в серпні 2014 року, яка становить 248 грн., що у загальній сумі розмір неустойки (пені) становить 4 282 гривень, що відповідає правовій позиції, яка викладена у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року №6-94цс15.

При цьому, доводи апелянта про те, що у задоволенні позову слід відмовити через те, що він не має постійного заробітку, та він 24.07.2014 року одружився та в нього на утриманні знаходиться трое малолітніх дітей є недостатньо обґрунтованими, поважними для відмови у задоволенні позову про стягнення розміру неустойки та не спростовують обовязку відповідача виплатити позивачу пеню по аліментам на заборгованість, яка утворилась до того часу коли дитина проживала з матірю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що неправильне застосування норм матеріального права у справі є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів відповідно до вимог п. 4 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2015 року змінити.

Зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів з 72153,38 гривень до 4 282 гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак воно може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_10

ОСОБА_2