АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6207/15-ц Номер провадження 22-ц/786/160/17Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгвованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про захист порушеного права споживача, визнання кредитного договору та додактів до нього недійсними, укладеними під впливом обману,-

в с т а н о в и л а:

У провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області знаходиться вказана цивільна справа.

07.10. 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок № 9 по вул. Баумана у м. Кременчуці Полтавської області, який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 887 від 28.03.1985 року, та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного житлового будинку.

Ухвалою Атозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву та забезпечити позов у заявлений ним спосіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів справи, будинок № 9 по вул. Баумана у м. Кременчуці Полтавської області є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 01.02.2008 року та виступає забезпеченням кредитного договору від 31.01.2008р. №PLRHGA000000002, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк».

Вимагаючи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на іпотечний будинок, ОСОБА_2 посилався на отримані від банку листи про намір здійснити реєстрацію права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку та на оголошення в інтернет-мережі про можливий продаж житлового будинку, тоді як в суді розглядається спір щодо дійсності кредитного договору.

Відхиляючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявник належним чином не обґрунтував причини та необхідність застосування обраного ним виду забезпечення позову, та дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у заявлений відповідачем спосіб.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням, переоцінки доказів та хибного тлумачення норм права.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до розяснень, викладених в абзацах 1 та 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання відповідача на отримані ним від банку листи з вимогою погасити заборгованість по кредитному договору та попередження у разі не усунення порушень звернути стягнення на предмет іпотеки - не можуть бути визнані такими, що загрожують виконанню можливого рішення у справі, та такими, що вимагають забезпечення позову.

Позивач, направляючи ОСОБА_2 вимогу від 26.07.2016 року №3-1 про повернення суми кредиту в повному обсязі у звязку з порушенням кредитних зобовязань, діяв в межах норм цивільного права та умов укладених з відповідачем кредитного й іпотечного договорів. /а.с.15/

Заперечення відповідачем заявленої до нього банком вимоги про стягнення кредитної заборгованості та заперечення дійсності кредитного договору, забезпеченням якого є належний йому житловий будинок згідно договору іпотеки, підлягають перевірці при розгляді справи по суті та не впливають на правильність висновку місцевого суду про відсутність підстав для забезпечення вказаних позовних вимог сторін.

Враховуючи, що підстави переходу до іпотекодержателя права власності на іпотечну квартиру в позасудовому порядку передбачені умовами договору іпотеки, який є чинним, підстави для арешту іпотечного будинку та заборони банку вчиняти дії , передбачені договором іпотеки, відсутні. Тим більше, що з моменту нотаріального посвідчення договір іпотеки нотаріус накладає заборону на відчуження предмета іпотеки.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні дані про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, а тому залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ч.1 п.2, ст.ст. 315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кремечнука Полтавської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_6

--//-- ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1