КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7428/16-ц
Провадження № 2/552/353/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Павленко Л.М.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2017 року до суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 15.05.2010 року помер її син ОСОБА_6. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, що розташована в місті Полтаві, вул.Тімірязева, 16 та 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована в місті Полтаві, вул.Тімірязева, 18. Вона як спадкоємиць першої черги звернулася до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте 19.12.2016 року отримала постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. В звязку з чим просила суд визнати за нею право власності за законом на спадкове майно в частині 1/4 по вулиці Тімірязева, будинок №16 в місті Полтаві на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на 1/4 частину земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вулиця Тімірязев, будинок №16, а також визнати за нею право власності за законом на спадкове майно в частині 1/24 по вулиці Тімірязева, будинок№18 в місті Полтаві на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 за дорученням ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_7 державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Враховуючи згоду представника позивача ОСОБА_8, відповідача ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_1, та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів, що не зявилися в судове засідання.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_8, відповідача ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 травня 2010 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №159608 від 15.06.2010 року, актовий запис №1354 (а.с.17).

Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами та земельною ділянкою, що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Тімірязева, 16 та 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м.Полтава, вулиця Тімірязева, будинок №18.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є матірю померлого 15.05.2010 року ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-УР №772882 від 01.02.1960 року, актовий запис №141.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Так, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті 15.05.2010 року сина ОСОБА_6 та має право на обовязкову частку на отримання спадщини.

Крім того, судом встановлено, що також спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_4.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте 19.12.2016 року державним нотаріусом Першої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори, виконуючої обовязки завідувача Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори ОСОБА_11 винесено постанову, якою ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки, розташованих за адресою: м.Полтава, вул.Тімірязєва, 18, а також на автомобіль, в звязку з тим, що не надано документів необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст.392 ЦК України у разі відсутності документа, який засвідчує право власності, в даному випадку - ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на імя померлого, а також, якщо це право не визнається іншою особою, право власності може бути визнане в судовому порядку.

З довідки №364/01-16, виданої 06.09.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_12 встановлено, що нотаріусом було посвідчено 24.12.2009 року за реєстровим номером 4434, договір дарування житлового будинку №16 та земельної ділянки по вул.Тімірязєва в місті Полтаві, згідно якого дарувальник ОСОБА_2, подарувала вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку сину ОСОБА_6.

З технічного паспорту на житловий будинок від 13.03.2007 року, житловий будинок №18, що розташований в м.Полтаві по вул.Тімірязєва належить ОСОБА_13 в розмірі 1/6 частки, ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частки та ОСОБА_2 в розмірі 2/3 частки.

Статтею 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за законом на спадкове майно в частині 1/4 по вулиці Тімірязева, будинок №16 в місті Полтаві на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на 1/4 частину земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вулиця Тімірязев, будинок №16.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за законом на спадкове майно в частині 1/24 по вулиці Тімірязева, будинок№18 в місті Полтаві на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко