Справа № 161/8994/16-ц Провадження № 22-ц/773/44/17 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Категорія: 27 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

секретар Кирилюк О.О.

з участю: представника позивача Гончарової Л.О.,

представника відповідача Бондарука Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитного боргу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 подану від її імені адвокатом Бондаруком Юрієм Анатолійовичем на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «БМ Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором № 4/28/260208 від 26.02.2008 року та договором поруки № 4/28/260208 від 26.02.2008 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 26 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «БМ Банк», та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 4/28/260208, згідно з яким позичальник отримала на умовах поворотності та платності грошові кошти на поточні потреби у розмірі 31 000,00 доларів США під 14 % річних з остаточним терміном повернення не пізніше 23.02.2018 року.

Видача кредитних коштів позичальнику підтверджується заявою на видачу готівки від 26.02.2008 року. Вказані кошти позичальник зобов'язалася повертати щомісячно рівними частинами відповідно до графіку на позичковий рахунок № НОМЕР_1.

Остаточним терміном повернення кредиту є 23.02.2018 року, але позичальником до цього часу не виконані умови Кредитного договору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.10.2012 року в справі № 0308/15227/12 було стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість станом на 04.09.2012 року за Кредитним договором № 4/28/260208 від 26.02.2008 року в сумі 183 190,21 грн., з яких строкова заборгованість за кредитом 136 282,09 грн., прострочена заборгованість за кредитом 22 713,15 грн., прострочена заборгованість за процентами 18 921,35 грн., строкова заборгованість за процентами 2 102,32 грн., пеня на суму несплачених процентів та несвоєчасно сплаченого кредиту 3 171,30 грн.

Проте станом на 30 червня 2016 року заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «БМ Банк» за кредитним договором складає 7 613,17 долари США, що в еквіваленті становить 189 220,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4 187,46 доларів США, заборгованість по процентах - 2 847,97 доларів США, пеня за несвоєчасно погашені проценти - 555,68 доларів США, пеня за несвоєчасно погашений кредит - 22,06 долари США.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 4/28/260208 від 26.02.2008 року, згідно з яким ОСОБА_4 поручився перед позивачем за своєчасне та повне виконання кредитного договору № 4/28/260208 від 26.02.2008 року. А саме: здійснити погашення кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у кредитному договорі, штрафи, пеню, комісійні винагороди в розмірі та в строки, визначені кредитним договором та інші платежі у розмірі і в порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі.

Договором поруки передбачено, що у разі порушення поручителем умов виконання зобов'язання за Кредитним договором, вона та позичальник відповідають перед позивачем як солідарні боржники, позивач має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання ОСОБА_3 згідно з умовами Кредитного договору в порядку передбаченому цим договором.

Станом на 13 липня 2016 року сума боргу в повному обсязі погашена не була.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість в розмірі 7 613,17 доларів США, що в еквіваленті станом на 30.06.2016 року становить 189 220,83 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року даний позов задоволено.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 4/28/260208 від 26.02.2008 року в сумі 7 613,17 доларів США, з них: заборгованість за кредитом - 4 187,46 доларів США, заборгованість по процентах - 2 847,97 доларів США, пеня за несвоєчасно погашені проценти - 555,68 доларів США, пеня за несвоєчасно погашений кредит - 22,06 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 27 жовтня 2016 року становить 194 744,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 838,32 грн. по 1419,16 грн. з кожного.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач оскаржила його та просить вказане рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову банку відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «БМ Банк», та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 4/28/260208 (а.с. 5-15), згідно з яким позичальник отримала на умовах поворотності та платності грошові кошти на поточні потреби у розмірі 31 000,00 доларів США під 14 % річних з остаточним терміном повернення не пізніше 23.02.2018 року.

Видача кредитних коштів позичальнику підтверджується заявою на видачу готівки від 26.02.2008 року. Вказані кошти позичальник зобов'язалася повертати щомісячно рівними частинами відповідно до графіку на позичковий рахунок № НОМЕР_1.

Кінцевим терміном повернення кредиту є 23.02.2018 року, але позичальником до цього часу не виконані умови Кредитного договору.

Між ОСОБА_4 та позивачем - договір поруки № 4/28/260208 від 26.02.2008 року, згідно з яким ОСОБА_4 поручився перед позивачем за своєчасне та повне виконання кредитного договору № 4/28/260208 від 26.02.2008 року. А саме: здійснити погашення кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у кредитному договорі, штрафи, пеню, комісійні винагороди в розмірі та в строки, визначені кредитним договором та інші платежі у розмірі і в порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі.

Договором поруки передбачено, що у разі порушення поручителем умов виконання зобов'язання за Кредитним договором, боржник та позичальник відповідають перед позивачем як солідарні боржники, позивач має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання ОСОБА_5 згідно з умовами Кредитного договору в порядку передбаченому цим договором

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.10.2012 року в справі № 0308/15227/12 було стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість станом на 04.09.2012 року за Кредитним договором № 4/28/260208 від 26.02.2008 року в сумі 183 190,21 грн., з яких строкова заборгованість за кредитом 136 282,09 грн., прострочена заборгованість за кредитом 22 713,15 грн., прострочена заборгованість за процентами 18 921,35 грн., строкова заборгованість за процентами 2 102,32 грн., пеня на суму несплачених процентів та несвоєчасно сплаченого кредиту 3 171,30 грн. (а.с. 24-27).

Тобто зазначеним рішенням суду було стягнуто не тільки заборгованість за процентами і пеню, а й достроково тіло кредиту у повному обсязі, виходячи із заявлених позивачем ПАТ «БМ Банк» вимог, а саме, у гривневому еквіваленті.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, передбаченого статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 цієї статті особі, яка бере участь у справі, надано право на власний розсуд розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору.

Скориставшись цим правом банк звернувся з позовом до суду у вересні 2012 році про стягнення кредитної заборгованості з основного боржника і поручителя у повному обсязі, визначивши суми коштів, що підлягають стягненню, у гривневому еквіваленті.

У зв'язку з наведеним вимога банку про повторне стягнення тіла кредиту, є безпідставною.

Разом з тим, у разі заподіяння банку збитків у зв'язку з тривалим виконанням рішенням суду та зміною курсової різниці банк не позбавлений права вимагати відшкодування збитків за наявності передбачених статтями 22, 611, 623 ЦК України умов, пред'явивши відповідні позовні вимоги та розрахувавши саме збитки, а не додатково тіло кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2016 року державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 04.02.2013 року на примусове виконання рішення Луцького міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 183 190. 21 грн. кредитної заборгованості (а.с.28). З наведеного слідує, що вищезазначене рішення суду про стягнення кредитної заборгованості виконувалось у період часу з лютого 2013 року по травень 2016 року, а тому банк не позбавлений права відповідно до положень ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору вимагати сплати штрафних санкцій та сплату боржником процентів. При цьому банк не звільняється виходячи з положень статтей 10,60 ЦПК України довести належними і допустимими доказами розмір заборгованості, подати розрахунок з у рахуванням сум, стягнутим попереднім рішенням суду.

Банк належних і допустимих доказів на підтвердження розміру процентів і пені, що утворилась у зв'язку з несвоєчасною сплатою стягнутих за рішенням суду сум, не подав.

На виконання вимог частини 4 статті 10 ЦПК України апеляційним судом роз'яснено позивачеві право подати докази , а саме, розрахунок сум, що підлягають стягненню урахуванням постановленого у вересні 2012 року рішення Луцького міськрайонного суду та коштів, що у період примусового виконання рішення суду вносились боржником ОСОБА_3 на виконання цього рішення.

З наданого банком у суді апеляційної інстанції розрахунку вбачається, що він зроблений виходячи із нарахованої банком у зв'язку із зміною курсу валюти заборгованості за тілом кредиту у сумі 4187.46 доларів США. Як зазначено вище, вимога про стягнення такої заборгованості є безпідставною, відтак і нараховування процентів виходячи з цієї суми не грунтується на законі. Також залишок заборгованості визначено у доларах США, в той час як згідно з рішенням стягнуто заборгованість у гривневому еквіваленті. У розділі 3 «Розрахунок заборгованості по процентах» у графі «Сума погашених процентів», у розділі 5 «Погашення процентів», зазначено що 30.09.2013 року банком зараховано на погашення процентів (у період примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 11 жовтня 2012 року) на погашення процентів - 5 523.43 долари США, в той час як цим рішенням суду стягнуто заборгованість по процентах у розмірі 21023.67 грн. що еквівалентно 2 367.24 долара США.(а.с. 156-164). Наведене указує на неточність і протиріччя у поданих банком розрахунках, яку неможливо усунути шляхом проведення арифметичних розрахунків, а інших розрахунків, незважаючи на роз'яснення судом положень ч.4 ст.10 ЦПК України і оголошення перерви у судовому засіданні для подання доказів, банк не надав.

У зв'язку з безпідставністю вимог про повторне стягнення тіла кредиту та неподання доказів про нарахування процентів і пені, що підлягають стягненню у зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання після ухвалення судового рішення з урахуванням стягнутих у примусовому порядку сум у гривневому еквіваленті, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для стягнення процентів і пені після ухвалення судом рішення не ґрунтуються на положеннях статтей 526, 529 ЦК України.

Твердження апелянта про наявність правових підстав для закриття провадження у справі є помилковими. Зокрема, під час розгляду справи судом встановлено, що вимоги банку про повторне стягнення тіла кредиту обгрунтовані зміною курсової різниці долара США та невиконанням рішення суду, в той час як при первинному зверненні до суду у вересні 2012 року банк просив стягнути заборгованість у зв'язку з неналежним виконанням умов договору, тобто, вимоги були заявлені з інших правових підстав.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, рішення суду - до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись статтями 303, 304, 307,309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 подану від її імені адвокатом Бондаруком Юрієм Анатолійовичем задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитного боргу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: