Провадження № 2/317/109/2017
Справа № 317/4262/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі судового засідання Лебідь О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та просив визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки у межах згідно з планом, кадастровий номер № :07:001:1306, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, СТ «Мис», ділянка № 59; цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення садівництва; площею 0.0633 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті 01 липня 2015 року його матері ОСОБА_3.

Відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1, звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та також просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки у межах згідно з планом, кадастровий номер № :07:001:1306, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, СТ «Мис», ділянка № 59; цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення садівництва; площею 0.0633 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті 01 липня 2015 року її матері ОСОБА_3.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.12.2016 р. зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16.01.2017 р. первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишено без розгляду за заявою позивача за первісним позовом ОСОБА_2

Таким чином, на вирішенні суду перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, який мотивований тим, що 01.07.2015 р. померла мати позивача ОСОБА_3. Заповіту вона не залишила, спадкоємцями першої черги є вона та син померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2, які прийняли спадщину. До спадкової маси після смерті ОСОБА_3 увійшло нерухоме майно у вигляді земельної ділянки кадастровий номер :07:001:1306, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, СТ «Мис», ділянка № 59; цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення садівництва; площею 0.0633 гектарів, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, відповідно до розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, що підтверджується державним актом від 06.05.2010 р., серії ЯЕ522531, оригінал та копія якого не збереглись. Отже, позивач успадкувала після смерті матері ? частину зазначеної земельної ділянки, однак оформити спадщину не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Враховуючи неможливість отримати документи про право на спадщину на вказану земельну ділянку у нотаріальній конторі, вимушена звернутись до суду.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка ОСОБА_1 до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

В судове засідання 22.12.2016 р. зявилась представник позивача ОСОБА_4, яка позов підтримала, просила задовольнити. В подальшому ОСОБА_4 надала суду заяву від 16.1.2017 р. про підтримку зустрічного позову у повному обсязі, з проханням розглянути справу за її відсутності.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про причини неявки суд не повідоми.

В судове засідання 22.12.2016 р. зявився представник ОСОБА_2 ОСОБА_5, який не заперечував проти задоволення позову. В подальшому ОСОБА_5 участі у розгляді справи не брав, про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва серії І-ЖС № 331308 ОСОБА_3 померла 01.07.2015 р.

У відповідності до копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 422366, виданого 25.11.1975 р., ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_6.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 007630, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, ОСОБА_6 після реєстрації 17.03.1995 р. шлюбу з ОСОБА_7, змінила прізвище на «Хмельова».

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 22.09.2016 р., земельна ділянка кадастровий номер №:07:001:1306, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, СТ «Мис», ділянка № 59; цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення садівництва; площею 0.0633 гектарів, належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ЯЕ522531 від 06.05.2010 р. Зазначена земельна ділянка обтяжень не має.

Як вбачається з копії спадкової справи ОСОБА_3 заповіту не залишила. Заявою від 22.08.2016 р. ОСОБА_1 прийняла спадщину. Інший спадкоємець відповідач у справі ОСОБА_2, також прийняв спадщину, звернувшись із заявою від 22.08.2016 р.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 № 360/02-31 від 06.10.2016 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що документ, який посвідчує право власності спадкодавця на таке майно нотаріусу не надано.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

З розяснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Системно проаналізувавши докази у справі суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_3 набула у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, а позивачка успадкувала ? частину земельної ділянки після її смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину, приймаючи до уваги, що у позасудовому порядку ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 214-215, ч. 3 ст. 209 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікацій номер НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки у межах згідно з планом, кадастровий номер № :07:001:1306, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада, СТ «Мис», ділянка № 59; цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для ведення садівництва; площею 0.0633 гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті 01 липня 2015 року її матері ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян