Справа № 296/9754/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 22.05.2015 року, актовий запис №819.

Від цього шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що погіршення сімейного життя призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб розриває, оскільки з відповідачем не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв'язку з чим виникали суперечки та сварки. Кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження, примирення з відповідачем неможливі. Сім'я фактично розпалася, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. На примирення не згодна.

Крім того, позивач просить стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Також вказала, що син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні і має чимало потреб, зокрема, повноцінне харчування, одяг, належні умови проживання, повноцінний розвиток інтересів, творчих та пізнавальних здібностей, достойне медичне обслуговування, повноцінний відпочинок та оздоровлення. Позивач зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного обов'язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться.

Також, позивач просить стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трьох років. Позивач вказала, що вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує державну допомогу, яка є не достатньою для її існування та утримання дитини. Позивач зазначила, що відповідач працює на ТОВ «АйсТім» та отримує заробітну плату, і тому має реальну змогу сплачувати аліменти.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. На розірвання шлюбу згоден. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Щодо стягнення аліментів на користь дружити, визнав за можливе сплачувати аліменти в розмірі 1/7 частини від заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Позивач погодилась щодо стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/7 частини всіх видів доходу.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 22.05.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим 22.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №819 (а.с. 7).

Сторони по справі мають малолітню дитину (сина) - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 22.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.9 ).

У сторін відсутнє взаєморозуміння, почуття взаємної поваги, відсутні спільні інтереси, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, не проживають разом, за час окремого проживання подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, сім'я існує формально, на примирення позивач не згодна та подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей.

Отже, встановлення даних обставин, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 51 Конституцією України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отже, рівною мірою зобов'язані його утримувати.

Як вказувалося вище, відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частина від заробітку щомісячно та визнав за можливе сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/7 частини від заробітку щомісячно.

Виходячи з загального розміру аліментів на дитину, зважаючи на відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, щомісячний дохід, який зі слів відповідача становить приблизно 5 тисяч гривень, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 1/7 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, які підлягають стягненню до досягнення сином 3-х років.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, за подання вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки, позовна вимога про розірвання шлюбу задоволена, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання вказаного позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №819.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ід. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2016 року та до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ід. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/7 від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.11.2016р. до досягнення дитиною сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ід. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 551грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ід. номер НОМЕР_1) на користь держави 551грн. 20 коп. судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

В частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайне виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Адамович