Провадження № 2/127/1444/17
У Х В А Л А

13.01.2017 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишин С.А., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про визнання чинним договору про спільну діяльність, визнання права на спільну сумісну власність, визнання дій неправомірними та зобовязання виконати договірні обовязки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про визнання чинним договору про спільну діяльність, визнання права на спільну сумісну власність, визнання дій неправомірними та зобовязання виконати договірні обовязки.

Згідно позовних вимог просять відстрочити їм сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі у звязку з майновим станом.

Суд дослідивши матеріали позову, вважає за необхідне вимогу про відстрочку сплати судового збору залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати (ч.3 ст. 82ЦПК України).

Ці ж самі положення закріплені у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Тобто, з аналізу вказаної статті вбачається, що основною умовою, за якою позивач може бути звільнений від сплати судового збору, або надання відстрочки або розстрочки - це його скрутний майновий стан, який повинен бути доведений достовірними доказами. На думку суду повне звільнення від сплати судового збору можливо за наявністю достовірних та належних доказів того, що позивач взагалі не спроможний сплатити вказану суму, а наразі її сплати він не зможе забезпечити свої звичайні життєві потреби.

Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що позивачами не було доведено у встановленому законом порядку факту скрутного майнового стану, суд вважає необхідним відмовити позивачам в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В звязку з вищевикладеним суд, приходить до висновку залишити позовну заяву без руху, надавши позивачам можливість сплатити судовий збір, в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір», що набрав чинності 01.11.2011 року, із внесеними змінами станом на 01.01.2016 рік.

Згідно положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2016 року розмір ставки судового збору за предявлення позову за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до позовних вимог позивачами заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме визнати чинним договір про спільну діяльність, визнати дії ОСОБА_4 неправомірними та зобовязати ОСОБА_4 вчинити певні дії. Крім того, заявлено вимоги майнового характеру - визнання права спільної сумісної власності, тобто позивачем обєднано в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру.

Однак, як вбачається з квитанцій про сплату судового збору позивачами сплачено судовий збір в розмірі 551,20грн.

Крім того, для визначення суми судового збору за подання вимоги майнового характеру, позивачами не надано доказів в підтвердження вартості домоволодіння №22 по вул. Пугачова в м. Вінниці.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивачу і надає йому строк для усунення недоліків.

Вищевказане не позбавляє права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

Таким чином, суд вказує позивачу про необхідність усунення недоліків та розяснює, що у разі виправлення зазначених недоліків в межах строку, визначеного суддею, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання. Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Керуючись ст.ст. 82, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволені клопотання про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про визнання чинним договору про спільну діяльність, визнання права на спільну сумісну власність, визнання дій неправомірними та зобовязання виконати договірні обовязки - залишити без руху, та надати позивачу пятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: