У Х В А Л А

Справа №300/41/17

13.01.2017 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: судді - Конепуда В.І., при секретарі Щербей А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Воловецького районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Воловецького районного відділу ДВС ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Воловецькому районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню судового наказу №301/2155/15-ц виданого Іршавським районним судом 28.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на матеріальне утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 по 436,50 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття з урахуванням індексації. 10.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. Станом на 05.01.2017 року боржником ОСОБА_2 не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду, заборгованість по аліментах становить 11117,10 грн. Просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 за кордон до погашення заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись.

Представник відділу ДВС Воловецького РУЮ в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд подання без його участі.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Воловецькому районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню судового наказу №301/2155/15-ц виданого Іршавським районним судом 28.10.2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на матеріальне утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 по 436,50 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття з урахуванням індексації.

10.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа.

Станом на 05.01.2017 року боржником ОСОБА_5 не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду, заборгованість по виконавчому документу становить 11117,10 грн.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження".

З набранням чинності з 9 березня 2011 р. Закону від 4 листопада 2010 р. № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". За змістом цієї статті вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується в порядку, передбаченому цим Кодексом щодо боржників у виконавчому провадженні, за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання яких здійснюється ДВС.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Відповідно з положеннями п. 5 ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 року та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 врегульовано зміст і форму подання, з яким державний виконавець звертається до суду.

Зокрема, вказана Інструкція містить окремий розділ ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну», в якому передбачено зміст подання державного виконавця, що полягає в такому.

У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Подання повинно містити, крім іншого, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника; до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Передбачена законом юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду встановлює обмеження не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбуватися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

На обґрунтування подання додано копію відповіді з ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсію, копію відповіді з ДПС України про джерела отримання доходів, копію інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухомк майно, копію відповіді на запит з відділу Держгеокадастру у Воловецькому районі про те що у боржника ОСОБА_2 відсутні земельні ділянки у власності на території Воловецького району, копію відповіді на запит Територіального сервісного центру про те, що за боржником транспортні засоби не значаться.

В поданні також зазначено, що ОСОБА_5 лист про наявність заборгованості не вручено, у зв'язку з тим, що боржник за зазначеною адресою не проживає також сестра боржника надала квитанції про сплату аліментів в сумі 2025 грн. на корить стягувачки.

Таким чином, всупереч вимогам, встановлених Інструкцією з організації примусового виконання рішень, до матеріалів подання не долучено жодного доказу на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішення суду, що свідчить про його не бгрунтованість.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця Воловецького районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 377-1 ЦПК України, суд ,

у х в а л и в :

У задоволенні державного виконавця Воловецького районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: Конепуд В.І.