Справа № 361/4816/17
провадження № 4-с/361/58/17
У Х В А Л А

12 грудня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Корніюк К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Бровари скаргу ПАТ «БГ БАНК» на постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу,-

встановив:

Заявник в своїй скарзі просить скасувати постанову від 20.06.2017р. про повернення виконавчого листа стягувачу у виконавчому провадженні №30367457, де заявник є стягувачем, а боржником є ОСОБА_2 Скаргу вмотивував тим, що виконавець не вчинив всі передбачені ст.18, ст.48, ст. 56 Законом «Про виконавче провадження» виконавчі дії, які мав можливість і повинен був вчинити, і, не вчинивши всі необхідні виконавчі дії, виніс поспішне та необґрунтоване рішення про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути накладено арешт, чим порушив права стягувача на виконання судового рішення.

Державний виконавець Турчина О.С. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, з посиланням на те, що оскаржувана постанова вже скасована начальником відділу і на даний час виконавче провадження є відкритим згідно реєстру виконавчих проваджень, подала суду постанову про скасування оскаржуваної постанови начальником відділу ДВС від 28.11.2017р.

Судом встановлено наступне:

Суду не надано копію рішення чи виконавчого листа, за яким відкрито виконавче провадження, та постанову про відкриття виконавчого провадження. З наданої постанови про повернення виконавчого документу боржнику видно, що виконавче провадження № 30367457 відкрите за виконавчим листом, виданим Броварським міськрайонним судом №2-1674, виданим 23.06.2010р., стягувач- ВАТ БГ БАНК, боржник ОСОБА_2, сума стягнення: 269905,64грн.

Постановою від 20.06.2017р. державного виконавця Турчиної О.С. ВДВС Броварського МРУЮ виконавчий документ повернуто стягувачу. Підстава: п.7 ч.1 ст.37 Закону Про виконавче провадження.

Як видно з мотивувальної частини постанови, - відповідно до акту державного виконавця при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, не виявлено. Згідно довідки ОДПІ- інформація про сплачені податки відсутня, згідно відповіді ПФУ відомостей про боржника нема, згідно відповідачі ДПС виявлені декілька рахунків, але кошти на них відсутні, згідно повідомлення РСЦ МВС виявлені зареєстровані за боржником декілька транспортних засобів, які виступають заставним майном за договорами застави, автомобілі не розшукані протягом року; також виявлено нерухоме майно, яке зареєстроване за боржником, нежила будівля, дві земельні ділянки, балоносховище, домоволодіння, жилий будинок з надвірними будівлями, зазначене майно перебуває в іпотеці, закордонним паспортом боржник не документувався.

Постановою від 28.11.2017р. начальника ВДВС Броварського МРУЮ вказана постанова від 20.06.2017р. (про повернення виконавчого документу стягувачу) скасована. В мотивувальній частині даної постанови зазначено, що підставою для скасування оскаржуваної постанови є те, що у боржника виявлено майно: зокрема, боржник є засновником ТОВ «ІНТЕЛКОМ», таким чином, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена державним виконавцем передчасно.

Скарга суду подана 11.08.2017р., після усунення недоліків виправлена скарга подана 5.09.2017р. тобто скарга подана до скасування оскаржуваної постанови. Виходячи з відсутності даних про те, що заявник постанову, яку оскаржує, отримав раніше, то суд погоджується з тим, що скаргу подано у встановлені ст. 385 ЦПКУ строки.

В порядку ст.386 ЦПК суд розглядає скарги сторони у виконавчому провадженні на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання судового рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 закону передбачено права державного виконавця щодо здійснення ним своїх функцій по виконанню судового рішення в межах відкритого виконавчого провадження.

Статтею 48 закону передбачено обовязок виконавця проводити перевірку майнового стану боржника у 10 денний строк з відкриття ВП, а у подальшому не рідше одного разу на три місяці - щодо виявлення рухомого і нерухомого майна боржника, не рідше одного разу на два тижні - щодо рахунків боржника.

Згідно ст.47 - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: зокрема, п.2 - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; п ро наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. Згідно п.4 ст.47 - про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як видно з відомостей, зазначених державним виконавцем у оскаржуваній постанові (щодо проведених виконавчих дій і виявленого майна боржника), і як видно з підстав скасування даної постанови начальником відділу, зазначених у його постанові від 28.11.2017р. суд погоджується з тим, що оскаржувана постанова винесена виконавцем передчасно, оскільки не були вжиті всі належні і передбачені законом заходи по виконанню судового рішення, в тому числі по виявленню майна боржника, вчиненню інших необхідних дій, направлених на виконання рішення.

Тому в цій частині скарга обґрунтована.

Разом з тим, станом на день розгляду скарги оскаржувана постанова вже скасована.

Як видно з витягу з реєстру виконавчих проваджень дане виконавче провадження обліковується (зареєстроване) як відкрите (з 7.06.2013р.).

Оскільки оскаржувана постанова вже скасована у встановленому законом порядку, то відсутні підстави для її повторного (додаткового) скасування ухвалою суду. В цій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки законом не передбачено і є нелогічним скасування вже скасованого рішення.

Згідно ст.41 закону - у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Згідно ч.2 у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання. Тому суд не вбачає підстав для поновлення виконавчого провадження ухвалою суду, дані дії повинен вчинити виконавець у відповідності до вимог ст.41 Закону про виконавче провадження, і до даних дій державний виконавець має бути зобовязаний . Скарга в цій частині обґрунтована і підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.383-385 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково;

Зобовязати державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження № 30367457, і вчинити дії у відповідності до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня оголошення, а особами, у відсутності яких оголошено ухвалу, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Селезньова