У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року позов ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитною лінією, на загальну суму 62 199,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" судовий збір у розмірі 621,99 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що 17.12.2014 року ним була подана заява про перенесення слухання справи на іншу дату в звязку з тим, що його представник адвокат ОСОБА_2 зайнятий в іншому процесі 18.12.2014 року.

Вказує, що він повідомляв в усній формі суд першої інстанції до розгляду справи по суті про наявність у нього фінансових документів про часткову сплату заборгованості у добровільному порядку в розмірі 17000 грн.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1553/2017 Головуючий у 1 інстанції : Рогозін С.В. Доповідач : Григоренко М.П.

Він мав намір надати оригінали вказаних документів в судовому засіданні з своїм представником.

Він визнає частково заборгованість перед позивачем, з урахуванням сплаченої ним суми 17000 грн. Заборгованість становить 45199,04 грн., а тому і сума стягнення судового збору повинна бути в розмірі 451,99 грн.

Із цих підстав просить змінити оскаржуване рішення суду, стягнувши з нього на користь позивача заборгованість за кредитною лінією в розмірі 45199,04 грн. та судовий збір в розмірі 451,99 грн.

В ході апеляційного розгляду справи відповідач ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що останній дійсно має заборгованість за кредитною лінією, яка була йому відкрита позивачем 15 травня 2013 року, розмір якої, станом на 22 липня 2014 року, становить 62 199,04 грн.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення.

Посилання сторони відповідача на те, що в грудні 2016 року ОСОБА_1 здійснив часткове погашення заборгованості по кредиту, на загальну суму 17000 грн., а тому суд першої інстанції мав зменшити розмір стягнення на вказану суму, на увагу не заслуговують.

Відповідач жодних доказів з даного приводу у встановленому порядку не подав, в тому числі, подаючи заяву про перегляд заочного рішення, а долучив їх лише до апеляційної скарги.

Суд першої інстанції стягнув заборгованість по кредиту із ОСОБА_1, яка утворилась станом на 22 липня 2014 року, тобто, здійснення останнім погашення кредиту в грудні 2016 року жодним чином не могло вплинути на визначення розміру заборгованості, яка існувала на момент звернення позивача до суду із своїм позовом, вимоги якого впродовж усього часу розгляду справи залишались незмінними.

Крім того, після 22 липня 2014 року позивач також продовжував нараховувати ОСОБА_1 проценти за користування кредитом та штрафні санкції, у зв»язку із неналежним виконанням останнім своїх зобовязань, а тому відповідач мав би дати належні та допустимі докази з приводу того, що внесені ним 17000 грн. позивач спрямував саме на погашенння тієї заборгованості, яка виникла у нього до 22 липня 2014 року, а не тієї, яка виникла пізніше.

Колегія суддів також вважає, що ОСОБА_1 на даний час жодним чином не позбавлений можливості вимагати від позивача зарахувати внесенні ним в 2016 році грошові кошти на погашення кредиту, назалежного від існування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_3