Справа № 744/1088/16-ц
Провадження № 2/744/8/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Казановській Ю. В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2, предявила позов до відповідача, ОСОБА_1, згідно даних якого позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4403 гривні 77 копійок. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 у позові зазначено про те, що 11 липня 2015 року о 02 годині 30 хвилин на вулиці Червона Площа в місті Семенівка Чернігівської області, керуючи мопедом марки «Альфа-Z 350», відповідач здійснив на неї наїзд. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві завдані тілесні ушкодження: струс головного мозку; синець та садна лівої щоки; синець в ділянці лівого кульшового суглобу; забій лівої поперекової ділянки. З 11 липня по 28 липня 2015 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в комунальному лікувально-профілактичному закладі «Семенівська центральна районна лікарня» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, стійкий цереброастенічний синдром, періодичний вестибулоактичний синдром, забій лівої поперекової ділянки, лівобічний післятравматичний забій грудної клітини, тазу, підшкірні гематоми лівої щоки, лівого кульшового суглобу, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 1769. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтями 121, 122-4, 124, 126, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачеві була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на лікування та обстеження в сумі 2003 гривні 77 копійок у витратах на поїздки в місто Чернігів до міської лікарні № 2, до обласної лікарні у розмірі 400 чотириста гривень 00 копійок. Під час наїзду був розбитий мобільний телефон вартістю 2000 гривень 00 копійок.

Позивач ОСОБА_2 та її представник за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, були повідомлені про розгляд справи судом, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, де позов підтримали повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив про те, що він не заперечує обставин отримання тілесних ушкоджень позивачем, характер її лікування і факт використання нею при цьому ліків і коштів в сумі 2003 гривні 77 копійок. Проте, на лікування він вже давав потерпілій 2000 гривень, але він нічим не може це підтвердити, бо розписку про отримання грошей позивач писати відмовилася. Ціна ушкодженого телефону ним не визнається, позаяк він говорив позивачеві і зараз стверджує, що може виконати свій обовязок в натурі шляхом надання позивачеві такого ж телефону, який був у позивача на місці події, але не більшої вартості, адже позивач йому заявляла, що її розбитий мобільний телефон морально застарів і вона бажає, щоб відповідач надав йому більш сучасну модель, котра коштує дорожче. Вартість проїзду позивача до міста Чернігова він згоден компенсувати частково, бо він вважає, що позивач не потребувала супроводжуючої особи, на яку позивачем купувалися два зайві квитки. Крім цього, він зауважує, що один квиток з датою 22.07.2015 має час відправлення транспорту до міста Чернігова з міста Семенівка 06 година 00 хвилин, а інший 07 година 30 хвилин, що свідчить про те, що супроводжувача у поїздці до лікарні не було при виїзді з міста Семенівка. Враховуючи такі обставини, позов ним визнається лише на 200 гривень 00 копійок щодо компенсації проїзду самої позивача у лікувальні заклади міста Чернігова.

Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних обставин.

Вина відповідача у дорожньо-транспортній події, внаслідок якої заподіяна майнова шкода позивачу, встановлена, вона відповідачем не заперечується і доводиться даними як пояснення відповідача у судовому засіданні, так і відомостями позовної заяви (а.с. 2-3), копії постанови про закриття кримінального провадження (а.с. 6), та копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 7).

Вина позивача у дорожньо-транспортній події, внаслідок якої їй заподіяна майнова шкода, як слідує з даних перелічених вище письмових доказів, відсутня.

Розмір заподіяної майнової шкоди позивачеві через необхідність лікування в сумі 2003 гривні 77 копійок доводиться даними наявних у справі копій фіскальних чеків (а.с. 8-10) і відповідачем не оспорюється.

Суд також вважає, що необхідність проїзду безпосередньо позивача до лікувальних закладів міста Чернігова задля обстеження випливає з характеру постановленого позивачеві лікарями діагнозу, наведеного у копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 7), проте з нього, між іншим, потреба у супроводі в поїздці, яка відбувалася на 11 день після події (копії квитанцій на автобус із датою відїзду на а.с. 10) не убачається.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем у справі не доведена необхідність саме грошового відшкодування вартості пошкодженого через подію мобільного телефона, а не виконання обовязку з відшкодування телефону відповідачем в натурі, на чому той наполягає.

Більш того, товарний чек (а.с. 12), котрий доданий до позовної заяви і, на думку сторони позивача, нібито свідчить про вартість телефону марки «Fly» моделі «440» в 2000 гривень, не може бути визнаний належним і допустимим доказом, адже цей чек стосується вартості телефону не згаданої марки та моделі, а телефону, як наведено у чеку, «з аналогічними функціями як у «Fly-440» (ці функції, сприймаючи рівень розвитку технологій, можуть бути в будь-якому сучасному мобільному телефоні, смартфоні, фаблеті чи планшет-телефоні, ціна яких може бути значно вищою від телефону позивача, що вийшов з ладу).

Поряд з цим, вказані вище доводи відповідача, висловлені ним у поясненні у судовому засіданні, про не визнання ним позову у частині відшкодування вартості ліків через компенсацію майже повної суми грошей позивачеві, жодними доказами у справі не підтверджуються, а тому судом як безґрунтовні відкидаються.

За таких обставин, на підставі положень ст. ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України з урахуванням приписів ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, суд убачає за потрібне позов задовольнити частково зі стягненням з відповідача на користь позивача суми 2203 гривні 77 копійок (ця сума складається з 2003 гривень 77 копійок грошової компенсації лікування та 200 гривень 00 копійок відшкодування оплати вартості проїзду одного позивача з міста Семенівка до міста Чернігова й у зворотному напрямку), і відмовити у стягненні решти заявлених сум за недоведеністю.

Спираючись на сутність правил, закладених у норми ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову, суд вважає за необхідне розподілити стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача за даним рішенням суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, беручи при цьому до уваги те, що позов задовольняється частково у відсотковому співвідношенні на 50.04%, через що частковому стягненню підлягає й сума з оплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 275 гривень 82 копійки (50.04% (розмір задоволених грошових позовних вимог у відсотках від заявлених) від суми 551.20 (сума оплаченого судового збору в гривнях згідно квитанції, що є на а.с. 1) дорівнює сумі 275.82).

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), грошове відшкодування майнової шкоди у розмірі 2203 (дві тисячі двісті три) гривні 77 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), частину оплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 82 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. І. Гнип