Справа № 463/1645/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/74/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя Шумська Н.Л.

судді Левик Я.А., Шеремета Н.О.

секретар - Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ЛКП «№503» в особі директора Рудика М.В. на рішення Личаківського районного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом ЛКП «№503» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку, водопостачання та водовідведення, зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ЛКП «№503» про зобов»язання до вчинення дій і відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2015 року позов ЛКП «№503» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку, водопостачання та водовідведення задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛКП «№503» Личаківського району м.Львова заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 151 грн., 52 коп.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ЛКП «№503» про зобов»язання до вчинення дій і відшкодування збитків задоволено частково; зобов»язано ЛКП «№503» Личаківського району м.Львова зарахувати сплачені відповідачами кошти за ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_1 рахунок їх заборгованості за утримання та обслуговування будинку; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржено ЛКП «№503» в особі директора Рудика М.В. В апеляційній скарзі покликається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Програмою співфінансування капітальних та поточних ремонтів будинку у м. Львові на 2012-2014р.р. та договором від 21.11.2014 року №4/33-167 не передбачено відшкодування мешканцям будинку АДРЕСА_1 коштів сплачених ними з метою фінансування ремонту покрівлі будинку АДРЕСА_1. Також суд не взяв до уваги те, що апелянт не є стороною договору від 21.11.2014 року №4/33-167 на проведення ремонту покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки фінансування 70% робіт з ремонту покрівлі житлового будинку №14в розмірі 99506, 00 грн. здійснювалося з міського бюджету м. Львова. Вважає неправомірним покладення на апелянта зобов'язання провести зарахування сплачених відповідачами коштів в розмірі 10 000, 00 грн. в рахунок їх зобов'язання за утримання та обслуговування будинку, в структурі вартості плати за який входить понад 20 послуг. Зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачами не спростовано обставин надання їм апелянтом послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, суд не звернув увагу на тривале ухилення відповідачів від сплати заборгованості за надані апелянтом послуги. Просить рішення Личаківського районного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ЛКП «№503» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку в сумі 4929,57 грн. скасувати та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги ЛКП «№503» в повному обсязі; скасувати рішення Личаківського районного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ЛКП «№503» про зобов»язання до вчинення дій і відшкодування збитків та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідачі за первісним позовом, згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописки №482 від 01.04.2015 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1. Зазначений будинок перебуває на балансі ЛКП «503».

Згідно розрахунку заборгованості за утримання та обслуговування житлового будинку відповідачам за первісним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 нараховано заборгованість за утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території в сумі 4929,57 грн. за період з 01.10.2011 р. по 30.09.2014 р.

Судом також встановлено та не заперечується протилежною стороною, що після неодноразових звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.48-61) з приводу незадовільного стану будинку, зокрема його покрівлі, та з приводу неналежного надання житлово-комунальних послуг ОСОБА_4 частково було оплачено послуги по ремонту шатрової покрівлі будинку в сумі 10 000 гривень, оскільки як було встановлено Актом комісії ЛКП «№503» від 22.08.13р. при візуальному обстеженні квартири АДРЕСА_1 в приміщенні, коридору, кухні та житлових кімнатах спостерігаються вертикальні горизонтальні тріщини на стінах та стелях товщиною від 3мм до 5 мм. На стелях в приміщенні кухні та житлових кімнатах видно сліди замокання.

Згідно із ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживачі комунальних послуг зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 176 ЖК України капітальний ремонт жилих будинків, технічне обслуговування їх інженерного обладнання, а також поточний ремонт жилих приміщень, що його зобов'язаний провадити наймодавець (житлово-будівельний кооператив), здійснюються відповідно до правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території, правил і норм технічної експлуатації житлового фонду.

Зобов'язуючи ЛКП «503» зарахувати сплачену ОСОБА_4 суму коштів в рахунок заборгованості за утримання та обслуговування житлового будинку, суд виходив з того, що ч.3 ст. 176 ЖК України передбачено, що невиконання наймодавцем (житлово-будівельним кооперативом) обов'язків по ремонту жилого приміщення у випадках, викликаних невідкладною необхідністю, дає наймачеві жилого приміщення (члену житлово-будівельного кооперативу) право провести ремонт і стягнути з наймодавця (житлово-будівельного кооперативу) вартість ремонту або зарахувати її в рахунок квартирної плати (внесків на експлуатацію і ремонт будинку кооперативу).

На підставі наведеної норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про підставність зустрічних позовних вимог щодо зарахування плати за послуги ремонту шатрової покрівлі в сумі 10 000 грн. в рахунок заборгованості за утримання та обслуговування будинку відповідачів за первісним позовом.

З правильністю та обґрунтованістю висновків суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки такі відповідають вимогам закону.

Крім того, представник апелянта на судовому засіданні визнала, що ремонт та заміна каналізаційного стояка відноситься до компетенції ЛКП.

Тому мотиви скарги про неправомірність покладення на апелянта зобов'язання провести зарахування сплачених відповідачами коштів в розмірі 10 000, 00 грн. в рахунок їх зобов'язання за утримання та обслуговування будинку, колегія суддів вважає спростованими.

У відповідачів дійсно виникла заборгованість за надані комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території). Відповідно до розрахунку (а.с. 5) станом на вересень 2014 року сума боргу становить 4929,57грн. Тому саме цю суму боргу суд першої інстанції вважав погашеною через оплату відповідача за ремонт покрівлі.

Чинним законодавством не передбачено можливості проведення зарахування в рахунок майбутніх платежів. Відтак, враховуючи межі заявленого позову, наявної заборгованості, згідно поданого позивачем розрахунку, який не спростовано відповідачем, сплачені 10 000 грн. за ремонт покрівлі підлягали зарахуванню в частині наявної заборгованості, тобто 4929,57грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову позивачу у стягненні з відповідача заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період до 31.10.2014року в сумі 4929,57грн., відхиляє доводи апеляційної скарги як необґрунтовані.

Оскільки рішення суду в частині задоволеного первісного позову та відмови в частині зустрічного позову ЛКП «503» не оскаржується, то колегія суддів не вбачає підстав для перевірки законності та обґрунтованості рішення в означеній частині.

Будь -яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм матеріального або процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст, 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.. 303,304, п. 3 ч.1 ст.307, ст.. 308, ст. ст.. 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ЛКП «№503» відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 9 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді: