Справа №731/515/16-ц
Провадження №2/731/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря - Тітуленко Д.Г., Ріпка І.В.

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Варва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі ? частини житлового будинку

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про виділ в натурі у власність ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою смт.Варва, пров. Шевченка, буд. 6 та припинення права спільної часткової власності для позивача на спірний житловий будинок.

В судовому засіданні позивач надав аналогічні позову пояснення, позов підтримав.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали.

Сторонами було подано заяви про укладання мирової угоди у затвердженні якої судом було відмовлено.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору про купівлю продаж від 08 січня 1991 року ОСОБА_2 придбала у виконавчого комітету Варвинської селищної ради ? частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в смт.Варва, вул. Шевченка, 6 (жила площа ? частини будинку становить 41.2 кв.м.) розташовані на земельній ділянці розміром 583 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташований один жилий будинок із цегли, що має 80.4 кв.м. жилої площі, корисною площею 122.4 кв.м., зазначений в плані літ А-І, до якого примикають сарай Б-1, гараж В-І, гараж г-І. Згідно до штампу БТІ право власності на ? частину зареєстровано 27 лютого 1991 року, запис №1870 (а.с. 29).

У відповідності до копії технічного паспорту на обєкт нерухомого майна житловий будинок 6 по провулку Шевченка в смт.Варва станом на 16 січня 2008 року складається із двох квартир перша загальною площею 61.4 кв.м., житловою площею 39.2 кв.м.; друга загальною площею 67.4 кв.м., житловою площею 41.2 кв.м. Згідно до приміток зміна площі з 122.4 кв.м. на 128.8 кв.м. у відповідності до Наказу Держбуду України від 24.05.01 р. № 127 (а.с. 8-10).

Згідно до рішення виконавчого комітету Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області від 18 листопада 2014 року №130 у звязку з розподілом домогосподарств, присвоїти поштову адресу ? житлового будинку житловою площею 41,2 та господарських будівель і споруд, гр. ОСОБА_2, що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 08.01.1991 року зареєстрованого в МБТІ 27.02.1991, Чернігівська область, смт.Варва, провулок Шевченка, 6а (а.с. 34).

У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, земельна ділянка, розташована за адресою Чернігівська область, Варвинський район, смт.Варва, провулок Шевченка, 6-а, кадастровий номер :01:001:1250 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0391 га знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 (а.с. 48). Право власності на означену земельну ділянку зареєстровано 07.04.2015 року (а.с. 49).

Як вбачається із договору купівлі продажу ? частини житлового будинку, укладеного 26 листопада 2014 року між ОСОБА_4 як продавцем та ОСОБА_1, як покупцем, останній набув вказану частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованого в смт.Варва, провулок Шевченка, будинок 6, Варвинського району Чернігівської області. На земельній ділянці, що перебуває у власності продавця розташований житловий будинок із цегли, зазначений у плані літ А-1, що має 128.8 кв.м. загальної площі, житловою площею 80,4 кв.м. З надвірних будівель та споруд є: сарай зазначений в плані літ. Б-1, гараж зазначений в плані літ. В-1, гараж зазначений в плані літ. в-1, літня кухня зазначена в плані літ. Г.1. Площа земельної ділянки на якій розташований житловий будинок становить 0,0398 гектара, кадастровий номер цієї земельної ділянки :01:001:1160 (а.с.5).

Право власності позивача на вказану частину житлового будинку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.11.2014 року, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 7).

Згідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11) державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 2345 від 26.11.2014 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1160 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0398 га, розташована за адресою: Чернігівська обл., Варвинський район, смт.Варва, провулок Шевченка, земельна ділянка 6 належить ОСОБА_1.

Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений КП «Прилуцьке МБТІ», в смт.Варва, пров.Шевченка 6, станом на 20 вересня 2016 року загальна площа будинку становить 63,0 кв.м., житлова площа 40,2 кв.м. (а.с. 12-14). Згідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна, наданого КП «Прилуцьке МБТІ» 10.11.2016 року, за технічними показниками ? частина обєкта, розташованого за адресою: Чернігівська область, с.Варва, пров.Шевченка 6, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 26.11.2014 року є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі (а.с. 15).

Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений КП «Прилуцьке МБТІ», в смт.Варва, пров.Шевченка 6а, станом на 18 лютого 2016 року загальна площа будинку становить 113,7 кв.м., житлова площа 62,2 кв.м. (а.с. 31-33). Згідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна, наданого КП «Прилуцьке МБТІ» 10.11.2016 року, за технічними показниками ? частина обєкта, розташованого за адресою: Чернігівська область, с.Варва, пров.Шевченка 6а, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 08.01.1991 року є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі (а.с.30).

16 листопада 2015 року ОСОБА_2 отримала у відділі містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Варвинської РДА будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку в смт.Варва, пров.Шевченка, 6а, Чернігівської області (а.с. 50).

16.11.2015 року ОСОБА_2 подала до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку, розташованого за адресою смт.Варва Чернігівської області, пров. Шевченка, 6а №ЧГ48 від 10.12.2015р. (а.с. 55-57).

21.07.2016 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області за №ЧГ44 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, з реконструкції житлового будинку за адресою смт.Варва, пров. Шевченка, 6а Варвинського району Чернігівської області. Згідно до характеристик загальна площа будинку становить 113.7 кв.м., житлова площа 62,2 кв.м. На обєкті виконано всі передбачені будівельним паспортом обсяги робіт з дотриманням відповідних державних будівельних норм, стандартів і правил. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку. Обєкт вважається закінчений будівництвом та готовим до експлуатації.

06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Варвинської РДА із заявою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою Чернігівська область, Варвинський район, смт.Варва, провулок Шевченка, 6а.

12 жовтня 2016 року реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у звязку з поданням заявником не у повному обсязі документів, а саме договору про поділ спільного майна, письмової заяви про розподіл часток у спільній власності. 02 грудня 2016 року реєстратором ОСОБА_6 було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки заявником не усунуті обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Аналізуючи поданий позов, суд зазначає, що він заявлений із підстав ст. 364 ЦК України. Так, відповідно до ч.1, 3, 4 вказаної статті ЦК, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частиною 1 статті 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

У п.14 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року №7 «Про практику застосування cудами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» вказується, що виділ майна означає виокремлення певної частки майна із загальної маси спільного майна співвласників та збереження в частці, що залишилася, права спільної власності двох або більше осіб. Тобто режим спільності щодо всього майна зберігається, крім окремої речі, що виділяється. Поділ майна означає припинення права спільної власності й виникнення на його основі права власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто після такого поділу кожна зі сторін стає одноособовим власником певного майна, відносини права спільної власності припиняються.

При проведенні підготовчого судового засідання та до початку розгляду справи по суті судом було зясовано, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу. Таким чином, заявляючи вимоги про виділ частки із спільного майна в натурі, зважаючи на кількість власників обєкту нерухомості, право спільної власності після виокремлення частки позивача збережене не буде, що і було розяснено сторонам, та повідомлено про їх можливість змінити предмет та підстави позову до початку розгляду справи по суті. Однак, позивач означеним правом не скористався, відповідач же в свою чергу зустрічних вимог не заявив.

Натомість, сторонами неодноразово заявлялись клопотання про затвердження мирової угоди, в якій сторони погоджувались щодо виділу позивачу та відповідачу певних частин житлового будинку. Після відмов у затвердженні вказаних мирових угод, сторона відповідача визнавала позов.

Згідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Керуючись наведеним, суд вважав, що визнання позову суперечить закону, і відповідно продовжив розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, та заслухавши пояснення сторін вбачається, що реальною підставою заявлення вказаного позову є неможливість сторін здійснити поділ в натурі спільного майна на окремі обєкти нерухомості, через невідповідність правовстановлюючих документів на спірне майно.

Так, предметом позову є житловий будинок, який розташований за адресою: Чернігівська обл., Варвинський р-н, смт.Варва, пров. Шевченка, 6, і знаходиться у спільній частковій власності сторін.

Відповідач набула права власності на ? частину будинку у 1991 році, позивач син відповідачки, у 2014 року. При цьому, на момент набуття позивачем права власності на його частину, розподіл в натурі домогосподарства шляхом укладання договору або за рішенням суду не проводився.

Однак, рішенням виконавчого комітету Варвинської селищної ради від 18 листопада 2014 року №130, не зважаючи на те, що розподіл будинку не відбувся, прийнято рішення про присвоєння ? частині житлового будинку, що належить відповідачу поштової адреси з нумерацією будинку «6а».

Не зважаючи на те, що спірний будинок є спільною частковою власністю, а не двома окремими обєктами нерухомості, що виникли внаслідок поділу в натурі, співвласники отримали документи на 2 окремі земельні ділянки позивач на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1160, площею 0,0398 га, відповідач на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1250, площею 0,0391 га, із цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на яких і знаходиться спірний будинок.

В подальшому у 2016 році відповідач, здійснила реконструкцію будинку, збільшивши його площу, при цьому, оформивши проектно-дозвільну документацію, не на адресу, яка вказана у правовстановлюючих документах на нерухоме майно, а на присвоєну поштову адресу, із нумерацією будинку «6а». Однак, право власності на будинок, що збільшив площу у звязку із реконструкцією, в порядку ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєструвала.

Однією із підстав позову позивач вказував неможливість вирішити спір в позасудовому порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Вказані обставини в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, зважаючи на характер пояснень наданих сторонами, враховуючи той факт, що сторони є близькими родичами, неодноразово заявляли клопотання про укладання мирової угоди та визнання позову, а крім того спростовується постановою про вчинення нотаріальної дії, згідно до якої із проханням про укладання договору про поділ житлового будинку звертались ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Більш того, суд не може сприймати надану представником відповідача відмову у вчиненні нотаріальної дії, як підтвердження того факту, що у встановленому Законом порядку сторони не можуть вирішити спір, оскільки підставою для вказаної відмови є ненадання сторонами висновку, щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна.

Згідно до положень ст. ст. 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі або поділ будинку може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією N 55.

Так, згідно з пунктом 1.2 цієї Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна (додаток 2).

Пункт 2.3 Інструкції передбачає, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

У відповідності до п. 2.6. Інструкції висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1), містить такі дані:

а) кому належить об'єкт нерухомого майна;

б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою;

д) склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об'єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства .

Однак, позивачем надано суду два окремі висновки щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна, щодо кожної частини, за додатком 2 до Інструкції, при цьому, у зазначених висновках будь яким чином не відображено відомості щодо права власності (користування) земельною ділянкою, натомість вказано, що право власності на земельну ділянку не підтверджується, та не відображено пропозиції щодо можливих розмірі земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) обєктами. В ході розгляду справи судом було розяснено право заявлення клопотань про проведення відповідної експертизи, однак, сторони вказаним правом не скористались.

Більш того, за змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Так, в даному випадку затвердження проектно-будівельної документації на здійснення реконструкції житлового будинку, із зазначенням адреси із номером будинку «6а», тобто поштовою адресою будинку, який фактично не був розділений в натурі, і не відповідав адресам у правовстановлюючих документах сторін, стало перепоною для реєстрації речового права на вказаний будинок, і суд позбавлений можливості сприймати вказані документи як належні докази здійснення реконструкції будинку на підставі відповідного документу на виконання будівельних робіт.

Позиція щодо неможливості поділу нерухомості, в складі якої наявні самочинно збудовані обєкти, здійснені перепланування, викладено в постанові ВСУ 6-130-цс13 від 04 грудня 2013 року, і є обовязковою для застосування.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки позов про виділ в натурі частки із майна фактично стосується, поділу майна між двома співвласниками в натурі; не надано належних доказів, для ухвалення рішення щодо можливості виділу в натурі кожній із сторін частин житлового будинку який би відповідав частці у її праві власності, та припинення права спільної часткової власності на спірний обєкт нерухомості; судом встановлено фактичну невідповідність обєкта поділу/виділу правовстановлюючим документам на вказане майно, і відсутність реєстрації права власності сторін не реконтруйований будинок; в ході розгляду справи сторонами не надано доказів того, що вони позбавлені з обєктивних причин врегулювати вказаний спір у встановленому Законом порядку в позасудовий спосіб, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 356, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі ? частини житлового будинку відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.Савенко