Справа № 161/2460/17
Провадження № 4-с/161/68/17
У Х В А Л А

20 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_2 звернулася суд із скаргою на дії державного виконавця. Скаргу мотивувала тим, що 26.12.2016 заступником начальника Другого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 було ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що державним виконавцем не було вчинено всі передбачені законом дії, а саме: не внесено подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, не вчинено необхідних дій щодо розшуку та арешту належних боржнику транспортних засобів та зупинення виконавчого провадження до виявлення майна боржника. А тому, просить визнати незаконними дії заступника начальника Другого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 по ВП №37468608 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2016, скасувати відповідну постанову.

Представник скаржника подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги скарги підтримав.

Субєкт оскарження подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Разом з тим, подав письмові заперечення, які мотивував тим, що ним були вчинені усі обовязкові дії для виконання рішення суду, що передбачені законом. А тому, просив в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши письмові матеріали скарги та виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

До матеріалів скарги додано копії документів, які вказують на те, що на виконанні у Другому ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області перебував виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом 29.03.2013 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 237,29 доларів США, що за курсом НБУ становить 89 819,66 грн., а також 15 919, 32 грн. плати за обслуговування кредиту, 46 450,49 грн. пені, та по 750,95 грн. судового збору з кожного (а.с. 8).

Виконавче провадження №37468608 щодо боржника ОСОБА_5 відкрито постановою старшого державного виконавця Арсенюк О.В. від 09.04.2013 (а.с.12). Копії постанови були направлені сторонам виконавчого провадження для виконання та відома.

В ході виконання виконавчого документа було вчинено інші виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

В ході виконавчого провадження 08.09.2014 оголошувався примусовий привід боржника ОСОБА_5, виконати який не вдалося в звязку з відсутністю відомостей про його місце перебування (а.с.26).

Перевірено майнових стан боржника, шляхом направлення відповідних запитів. Для перевірки майнового стану направлялися відповідні запити, щодо наявності банківських рахунків, рухомого та нерухомого майна, доходів.

Постановою заступника начальника Другого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 від 10.12.2014 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_5 ПАТ «Кредобанк». Однак, з повідомлення ПАТ «Кредобанк» вбачається, що кошти на рахунку ОСОБА_5 відсутні, рахунок закрито в звязку з реорганізацією банку (а.с.27).

З Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек в порядку доступу державних виконавців вбачається, що боржнику ОСОБА_5 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.11.2006, належить будівля виробничої бази /А-2/ в с. Рованці по вул. Лугова, 70 та земельна ділянка для розміщення торгово-виробничої бази за цією ж адресою. Однак, дане нерухоме майно перебуває в іпотеці ПАТ «Кредобанк» (а.с.28).

Іншого нерухомого майна, як і офіційних доходів боржника не виявлено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавчого провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

26.12.2016 заступником начальника Другого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 було ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.7). Постановою встановлено, що в процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем вжито заходів примусового виконання рішень. З метою перевірки майнового стану боржника подано запити до відповідних органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, щодо надання інформації про наявність або відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, коштів, а також іншої інформації. Так, згідно відповідей на запити встановлено, що за боржником майна, на яке можна було б накласти арешт та реалізувати в рахунок погашення боргу не виявлено. Рахунки у банківських установах арештовані. Кошти відсутні. Іншого майна, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На майно боржника (в тому числі майно, право власності, якого виникне в майбутньому) накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, про внесено відповідні записи до реєстрів.

Проведеною державним виконавцем перевіркою не встановлено наявності у боржника транспортних засобів (а.с.29, 31).

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є правом а не обовязком державного виконавця.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Скаржником не доведено обставин порушення субєктом оскарження вимог закону при ухваленні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2016.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги, у звязку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій