Справа № 550/949/16-ц
Провадження № 2-з/550/3/17
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2017 року смт.Чутове

Чутівський районний суду Полтавської області в складі головуючого судді - Ланни Я.О., за участю секретаря Литвин А.С., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, треті особи: відділ Держгеокадастру у Чутівському районі, державний реєстратор Чутівської державної адміністрації про визнання договору емфітевзису недійсним.

Представник позивача ОСОБА_1 надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборонити ОСОБА_5 чи будь-яким іншим особам здійснювати обробіток (орати, сіяти, культивувати та інше) належної ОСОБА_3 земельної ділянки, що розташована на території Чутівської селищної ради (за межами населеного пункту) Чутівського району Полтавської області з кадастровим номером :00:005:0240, площею 3,6501 га., посилаючись на те, що відповідач незаконно заволодів належною позивачу земельною ділянкою та продовжує нею користуватись, отримувати дохід шляхом вирощування сільськогосподарських культур. Оскільки період обробітку землі носить періодичний характер то існує ймовірність утруднення чи невиконання рішення суду за наслідками розгляду справи. Оскільки у разі задоволення позовних вимог та повернення земельної ділянки ОСОБА_3 на ній може лишитись незібраний урожай відповідача, який неможна буде відокремити від землі.

Позивач та її представник в судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримали.

Представник відповідача заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати обробіток (орати, сіяти, культивувати та інше) належної позивачу земельної ділянки буде перешкоджати господарській діяльності відповідача, який на законних підставах користується спірною земельною ділянкою.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із змісту позовних вимог позивач просить визнати недійсним договір встановлення емфітевзису від 23.02.2015р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 3, 6501 га., що знаходиться на території Чутівської селищної ради (за межами населеного пункту) Чутівського району Полтавської області, який зареєстровано Реєстраційною службою Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 04.04.2015 р. № 9291658, витребувати у ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку та зобов»язати його повернути позивачу цю земельну ділянку.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Представник позивача, заявляючи клопотання про забезпечення позовних вимог, шляхом обмеження емфітевта та інших осіб права на користування нею (а саме заборони здійснювати обробіток (орати, сіяти, культивувати та інше), не довів можливості виникнення обставин, які б у майбутньому могли утруднити виконання рішення суду.

Суду не надано беззаперечних доказів тих обставин, на які посилається представник позивача: а саме, що відповідач або інші особи на даний час здійснюють певні роботи щодо обробітку спірної земельної ділянки. Крім того, суд звертає увагу, що посилання сторони позивача на ту обставину, що у разі задоволення позовних вимог та повернення земельної ділянки ОСОБА_6 на ній ( на час виконання рішення) може залишиться незібраний урожай відповідача на даний час є лише припущенням, а не доведеним фактом .

Окрім цього, у разі доведення факту порушення внаслідок дій ОСОБА_4 прав ОСОБА_3 питання щодо відшкодування шкоди може бути вирішено за позовом останньої.

Враховуючи характер виниклих спірних правовідносин, а також те, що позивач не надав суду переконливі докази, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також враховуючи те, що вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може перешкоджати господарській діяльності відповідача, суд вважає, що заява представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Суддя Я. О. Ланна