Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3584/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великокопанської сільської ради Виноградівського району, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А., про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Великокопанської сільської ради Виноградівського району, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А., про визнання права власності в порядку спадкування.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4. Після його смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Заповіту на випадок своєї смерті батьком позивачки залишено не було. Позивачка вказує, що після смерті батька вона прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Інших спадкоємців першої черги, чи осіб які мають обов'язкове право на спадщину немає, до нотаріальної контори окрім неї із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі із-за відсутності правовстановлюючого документа на будинок, тому змушена звернутися до суду про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з"явилися, однак представник позивачки подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задовольнити.

Представник відповідача Великокопанської сільської ради про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленим належним чином своєчасно, в судове засідання також не з'явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленою належним чином своєчасно, в судове засідання також не з'явилася.

Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4, який заповідального розпорядження не залишив.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті батька позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців першої черги, чи осіб які мають обов'язкове право на спадщину немає.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв'язку з необхідністю оформити спадщини, що залишилася після смерті батька позивачка звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. Разом з тим, приватним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, що стверджується довідкою приватного нотаріуса від 16.12.2016 року № 285/02-14.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 09.12.2016 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №1011 від 13.12.2016 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 будівництвом завершений (рік побудови будинку 1975, надвірних будівель - 1980-198) та рахується за спадкодавцем - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено.

Крім того, як вбачається із довідки виконкому Великокопанської сільської ради Виноградівського району за № 02-10/960 від 28.11.2016 року, згідно записів з по господарської книги №15 особовий рахунок НОМЕР_2 за 2011-2015 р.р. , житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 рахується за батьком позивачки ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах судами повинні оцінюватись у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачкою доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.16, 392, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 31, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами та спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1, загальна корисна площа якого становить 131,9 кв. м., у тому числі житлова 56,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко