Пр.№2/155/924/17
Справа № 155/1576/17
Рішення

Іменем України

24 жовтня 2017 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

при секретарі Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,13 га, яка включає земельну ділянку площею 1,00 га та земельну ділянку площею 1,13 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008746, як на спадкове майно, що залишилося по смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 04 лютого 2010 року.

Мотивує свій позов тим, що його мати ОСОБА_3 все своє майно посвідчила йому заповітом. ОСОБА_3 померла 4 лютого 2010 року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт, який 17 вересня 2008 року був посвідчений секретарем Горішненської сільської ради Горохівського району. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті ОСОБА_4 зазначила: «все моє майно, де б воно не знаходилося, із чого б воно не складалося і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, в тому числі Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008746 виданий Горохівською районною державною адміністрацією від 17.08.2004 року зареєстрованого в реєстрі за № 395, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ № 0217765 виданий ОСОБА_2 сільською радою від 12.12.2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 785, я заповідаю своїм синам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних долях кожному».

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла 4 лютого 2010 року (а.с.5).

Постановою державного нотаріуса від 21 вересня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно, оскільки спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.12).

Документами про родинні відносини стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3

З довідки ОСОБА_2 сільської ради № 568 від 19.07.2017 року, вбачається, що єдиними спадкоємцями майна спадкодавця за заповітом є сини ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Спадкоємцем майна спадкодавця за законом є чоловік ОСОБА_6 (помер 30.09.2012 року, свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 127612) та сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Спадкодавець до дня смерті постійно проживала з своїм сином ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_6. Спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину, шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем до дня його смерті (а.с.8).

ОСОБА_5 не вчинив дій, передбачених ст. 1268, 1269 ЦК України, тобто не прийняв спадщину, що стверджується складеною ним заявою (а.с.10).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008746, ОСОБА_3 належали земельні ділянки відповідних розмірів (а.с.6).

З спадкової справи після померлої ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_3 прийняв заповідану йому спадщину.

А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,13 га, яка включає земельну ділянку площею 1,00 га та земельну ділянку площею 1,13 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008746, як на спадкове майно, що залишилося по смерті матері ОСОБА_3, яка померла 04 лютого 2010 року.

Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 сільської ради відмовився.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України

ст. ст. 392, 1235 ЦК України,

суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,13 га, яка включає земельну ділянку площею 1,00 га та земельну ділянку площею 1,13 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 008746, як на спадкове майно, що залишилося по смерті матері ОСОБА_3, яка померла 04 лютого 2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського

районного суду ОСОБА_7