Справа № 365/124/17
Номер провадження: 2/365/158/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання НОСОВІЙ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 14 жовтня 1995 року померла баба позивача ОСОБА_4, яка до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 на праві власності, що підтверджується довідкою Середівської сільської ради від 16.12.2016 року № 968. На час смерті з нею були зареєстровані та проживали її чоловік ОСОБА_5, її син ОСОБА_6 та дочка відповідачка ОСОБА_2. ОСОБА_5 помер 09 травня 2012 року, ОСОБА_6 помер 15 лютого 2003 року. Інші особи, які б претендували на вказане майно відсутні. У 2003 році позивач забрав свого діда ОСОБА_5 проживати до будинку, за місцем своєї реєстрації по вул. Карагандинська, 18 в с. Середівка, де останній і проживав до дня своєї смерті. З 2003 року позивач проводив у будинку по вул. Черкаська, 4 в с. Середівка капітальні ремонти, утримував будинок, обробляв присадибну земельну ділянку. Позивач добросовісно, відкрито та безперервно, більш як 10 років, володіє і користується вказаним будинком, ставиться до нього як до своєї власності. Враховуючи вищевикладене, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність сторін, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

Згідно ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_4 фактично на праві власності належав житловий будинок, який розташований в с. Середівка по вул. Черкаська, 4, Згурівського району Київської області, що встановлено з довідки Середівської сільської ради № 968 від 16.12.2016 року (а.с.21). ОСОБА_4 померла 14 жовтня 1995 року, на час її смерті в спірному житловому будинку проживали разом з нею її чоловік - ОСОБА_5, її син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_2, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.14), копії погосподарської книги № 1 (а.с.23). ОСОБА_5 помер 09 травня 2012 року, на час смерті фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть - а.с.15, довідка Середівської сільської ради № 104 від 03.02.2017 року а.с.33). ОСОБА_6 помер 15 лютого 2003 року (копія свідоцтва про смерть - а.с.16). ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Пархоменко» та є матірю позивача ОСОБА_1, що встановлено з копій свідоцтв про народження (а.с.18,20), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.19). Позивач ОСОБА_1 більше десяти років користується житловим будинком, який розташований в с. Середівка по вул. Черкаська, 4, Згурівського району Київської області, доглядає за будинком, сплачує комунальні платежі, що встановлено з довідки Середівської сільської ради № 967 від 16.12.2016 року (а.с.21), копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.5-11). Позивачу було відмовлено Згурівською районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті ОСОБА_4, померлої 14 жовтня 1995 року (нотаріальна відмова а.с.22).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Пунктом 9 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Пунктом 11 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що раховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

В Листі Пленуму ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що відповідно до змісту положень ст. 344 ЦК набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (ст. 1216 ЦК), а набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК). Отже, спори про набуття права власності за набувальною давністю не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках, коли особа заявляє про давність володіння (ч. 2 ст. 344 ЦК).

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні було встановлено, позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів чужим майном житловим будинком, який розташований в с. Середівка по вул. Черкаська, 4, Згурівського району Київської області та фактично належав на праві власності ОСОБА_4, правонаступником якої є відповідачка ОСОБА_2 Позивач продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватись цим будиноком понад десять років, а тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в с. Середівка по вул. Черкаська, 4, Згурівського району Київської області. Враховуючи клопотання сторони позивача, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідачки ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3,88,212,215,218,223 ЦПК України, ст.ст.15,328,344 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 4 по вулиці Черкаська в селі Середівка Згурівського району Київської області.

Не застосовувати до ОСОБА_2 ст. 88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ