Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/167/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шаєнко Ю. В.
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Голованя А.М.

суддів: Гайсюка О.В., Мурашка С.І.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», від імені якого діє Петрівський район електричних мереж, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2016 року і

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ПАТ «Кіровоградобленерго» звернулось в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою будинок АДРЕСА_1.

Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та згаданих Правил.

Проте, станом на 22 січня 2015 року, за відповідачем обліковується заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1 253,03 грн.

Оскільки, добровільно відповідач за спожиту електроенергію вносити кошти відмовляється, просить стягнути з нього вказану заборгованість та понесені судові витрати в судовому порядку.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2016 року позов задоволений повністю.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог через неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Зазначає, зокрема, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок судової експертизи, згідно якого його заборгованість як споживача перед постачальником електричної енергії складає всього 32,35 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, який підтримував доводи скарги, заперечення представника позивача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що загальний борг згідно діючих тарифів та з врахуванням часткової оплати становить 1 253,03 грн., а тому позивач, який постачав відповідачу в його домоволодіння електричну енергію, має право вимагати її оплату останнім, а відповідач, являючись споживачем електричної енергії, зобов'язаний сплатити кошти за спожиту електроенергію.

Але з такими висновками погодитися повністю не можна.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України (ч.4 ст.26 Закону).

Пунктами 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну (п.п.20,22 Правил).

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію (п.48 Правил).

Судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідач є споживачем електричної енергії будинку АДРЕСА_1 що підтверджується укладеним між сторонами договором № 1402271 від 22 січня 2015 року.

До укладення згаданого договору електропостачання будинку здійснювалося на підставі договору, укладеного 01 листопада 2006 року між батьком споживача (спадкодавцем) ОСОБА_2, який помер у 2008 році, та ПАТ «Кіровоградоьленерго».

Облік електропостачання здійснювався трифазним електролічильником № 04010187 тип А 1200-10R4П.

Енергопостачальник постачав електричну енергію за (зонним) регульованим тарифом (в години максимального навантаження енергосистеми; у напівпіковий період; у період нічного мінімального навантаження енергосистеми), а споживач оплачував вартість спожитої електричної енергії, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок енергопостачальника.

Із уточненого розрахунку розмір суми боргу за спожиту електроенергію споживачем ОСОБА_2 за період з 01.01 2013 року по 01.01.2015 року складає 1513,09 грн. (а.с. 78,79)

Не погодившись із вказаною сумою заборгованості позивач у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом, в межах розгляду якого було проведено судово - економічну експертизу №40 від 31 серпня 2015 року. (а.с. 92-102)

Як убачається із матеріалів вказаної експертизи фактична заборгованість споживача ОСОБА_2 перед енергопостачальником складає 32,35 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками експертизи, оскільки відповідно до досліджених розрахункових квитанцій та фіскальних чеків у період часу з 01.01.2013 року по 22.01.2015 року відповідачем сплачено за спожиту електроенергію загалом у розмірі 5 805,45 грн. (а.с. 13-19)

При цьому за вказаний період позивачем спожито в години максимального навантаження енергосистеми - 5 233 кВт/год, у напівпіковий період - 11351 кВт/год, у період нічного мінімального навантаження енергосистеми - 31 375 кВт/год.

Виходячи із тарифів ПАТ «Кіровоградобленерго», які застосовувалися при розрахунку за спожиту електроенергію у вказаний період та обсягу (кількості) спожитої електроенергії, обсяг розміру оплати складає - 5 805,45 грн.

Слід зазначити, що сторонами в справі не оспорюється кількість спожитої електричної енергії.

Заперечуючи проти експертизи і підтримуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що експертні висновки є помилковими, оскільки в них не було ураховано дані середньомісячного споживання електроенергії відповідачем.

Разом з тим, на пропозицію суду надати додаткові розрахунки, в яких вказати за який саме період споживачем було перевищено ліміти споживання електричної енергії у зв'язку з чим міг підвищитися тариф і відповідно могла зрости сума заборгованості, відповідач зазначив, що такі розрахунки вже наведені в уточненому розрахунку.

Однак, для того щоб перевірити правильність нарахувань зроблених в указаному розрахунку(а.с.78,79), через їхню складність, необхідні спеціальні знання в галузі енергетичної економіки.

У зв'язку з цим судом апеляційної інстанції було роз'яснено представнику позивача право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи, на що він відповів відмовою.

Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції вважає, що розбіжності в розмірі боргу за спожиту електричну енергію, визначені сторонами, виникли у зв'язку з тим, що постачальник застосовував при його визначенні розрахунковий період від одного контрольного заміру показників приладу обліку споживача до іншого контрольного заміру у результаті чого розрахунковий період перевищував календарний місяць, що суперечить нормам п.20, п. 31 Правил користування електричною енергією для населення.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212, 214 ЦПК України безпідставно відхилив висновки згаданої вище експертизи, обмежившись лише посиланням на те, що вони спростовуються показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і помилково зазначив, що у зв'язку з не проведенням в повному обсязі розрахунків за спожиту електричну енергію у відповідача виник борг у розмірі 1253,03 грн.

Отже, позивач не довів факт порушення відповідачем зобов'язань та наявність боргу у розмірі зазначеному у позові, оскільки відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України частково спростував доводи позовної заяви.

За наведених обставин рішення суду підлягає зміні з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 32,35 грн.

Також, вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, виходячи із понесених відповідачем і документально підтверджених витрат сплати судового збору за подачу апеляційної скарги вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 272, 96 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2016 року змінити в частині визначення розміру стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 32,35 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 272, 96 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: