Справа№592/9337/16-ц
Провадження №2/592/193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого судді - Труханової Л.М.,

за участю секретаря - Сахненко О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно по життєво, починаючи з дати звернення до суду позовом.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року. 31.05.1958 року уклала шлюб з ОСОБА_3 іу період шлюбу у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач по справі.

23.01.1979 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на «ОСОБА_1».

На день подання позову вік позивача складає 78 повних років, тому вона не працює, отримує пенсію за віком у розмірі менше 1300 грн. Інших джерел доходів не має. Чоловік позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Вона є самотньою літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка б допомагала та підтримувала матеріально, у неї немає. Пенсія, яку ОСОБА_1 отримує, не забезпечує її необхідного мінімуму її проживання, частину пенсії остання віддає на сплату комунальних послуг, оскільки зараз ці витрати складають суттєву суму. Кошти, які залишаються після сплати комунальних послуг, є набагато менше за мінімальний прожитковий мінімум, їх ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності вона забезпечити себе не може.

Позивач проживає разом за однією адресою: АДРЕСА_1, із сином ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_5 Окрім того, зараз за цією ж адресою проживає також його дочка, ОСОБА_6, 1981 року народження, зі своїм чоловіком та трьома дітьми. У ОСОБА_2 є син, ОСОБА_7, 1985 року народження, який мешкає окремо.

За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримуючи від своєї дитини ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, позивач вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою до свого сина - ОСОБА_2 На жаль, вже тривалий час з боку ОСОБА_2 відсутня будь-яка фінансова підтримка або зацікавленість життям матері. Так склалося, що їй доводиться сплачувати за споживання газу і газове опалення тієї частини будинку, яка належить їй, але зайнята сім'єю ОСОБА_6 -дочкою відповідача та онукою позивача .Сум"я ОСОБА_6 користуються електроенергією, вмикаючи світло, обігрівачі та інші побутові електроприлади, в мережі, яка підключена до мого електричного лічильника. За використаний газ та електричну енергію позивач вимушена сплачувати самостійно зі своєї пенсії, добровільно оплачувати за використану енергію вони ні в якій мірі не погоджуються.

Впродовж тривалого часу ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_6 ніяких коштів для сплати по рахункам за споживання комунальних послуг позивачу не надають. Зазначені обставини, до того ж, є головною серед багатьох інших причин, через які останнім часом у них з сином та іншими співмешканцями будинку склалися вкрай неприязні стосунки. Останніми роками, у зв'язку із подорожчанням енергоресурсів, позивачу надходили значні суми рахунків для сплати за комунальні послуги, якими окрім неї користувались інші мешканці будинку. ОСОБА_1 намагалася все сплачувати та не допускати збільшення заборгованості, щоб не залишитися без енергопостачання. Заяву на оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг остання надіслала до органів соціального захисту у грудні 2015 року, тому через наявність переплати вона зараз не може спрогнозувати, у якій сумі їй належить сплачувати за комунальні послуги цього року.

ОСОБА_2 - колишній військовий. У 1987 році за станом здоров'я він був звільнений з військової служби в запас. Йому була визначена 2 група інвалідності та надані права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Чи підтверджена йому 2 група інвалідності зараз позивачу невідомо. Через існуючі між позивачем та відповідачем неприязні стосунки позивач не знає, який точно розмір військової пенсії у нього зараз, але колись це була достатньо суттєва у порівнянні сума.

Фізично він не обмежений у русі і виконанні побутових та інших робіт, керує легковим автомобілем, який був колись придбаний з допомогою позивача. Інколи до відповідача звертаються за допомогою у ремонті автомобілів, чим він і займається в своєму гаражі за місцем проживання, отримуючи за це певну винагороду, як додаткове джерело існування, тобто має тимчасовий непостійний дохід за рахунок нерегулярних неофіційних підробітків.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, а саме: непрацездатність позивача, скрутне матеріальне становище та відсутність інших джерел доходу, крім пенсії, з урахуванням юридичних підстав, встановлених в ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 СК України, ОСОБА_1 вважає, що у неї є право на отримання аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити із зазначених підстав , та суду пояснила , що вона є власником 12/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідачу належить 88/100 часток зазначеного будинок. Будинок має окремі входи. Фактично вона та відповідач користувалися будинком по 1/2 частки. Вона також користується окремими господарськими спорудами , зокрема літнью кухнею, та 1/2 часткою земельної ділянки , розташованої за місцем знаходження будинку. Позивач вільні кімнаті в частці будинку , якою вона користувалася, та літню кухнюза прлату сдвала стороннім особам. В літку 2016 році з м. Константинівки приїхала дочка відповідача , а її онука , ОСОБА_11 разом з чоловіком та трьома дітьми. Відповідач вселив ОСОБА_11 разом з сім"єю в ту частку будинку , якою позивач фактично користувалася, виділивши відповідачу одну кімнату. А осіб , яким позивач тимчасово сдавала житло , відповідач вигнав. На даний час позивач не має інщого доходу ніж отриманої пенсії, розсір якої їй не витрачає на придбання необхідних ліків.Вважає , що відповідач має можливість їй надавати щомісяця матеріальну допомогу по 2000 грн., оскільки він крім пенсії , отримії ще інші доходи від проведних ремонтних робіт автотранспорту.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач є власником 88/100 частин житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. Відповідачу належить 12/100 частини зазначеного будинку. Незважаючи на такі ідеальні частки, відповідач надав позивачу можливість користуватись половиною земельної ділянки та будинку з господарськими будівлями (спорудами), а саме :у будинку - тамбуром І (3.2кв.м), коридором 1-1 (9.8 кв.м), кухнею І-7 (10кв.м), санвузлом 1-8(3.6 кв.м), житловими кімнатами 1-2(5.6кв.м), 1-4 (21.2 кв.м), 1-5(9.4кв.м), 1-6(9.6кв.м)., а також приміщеннями на мансардному поверсі; літнєю кухнею «З» (28,51кв.м.), яка складається із санвузла, кухні і двох жилих кімнат; погрібом під будинком. До вказаних вище приміщень у будинку веде окремий вхід. Належним відповідачу майном позивач користувалася безкоштовно. Відповідач і його дружина - ОСОБА_5 є непрацездатними особами за станом здоров'я., обидва визнані інвалідами 2 групи, про що свідчать довідки МСЕК. Подружжя отримує пенсії по інвалідності, інших джерел доходів не мають. На даний час місячний розмір пенсії відповідача становить 3946грн.60коп., дружини - 1242грн.85коп., про що свідчать довідки Пенсійного фонду України. Це зовсім небагато, однак враховуючи їх стан здоров'я, зазначених вище коштів не вистачає навіть на придбання медикаментів та лікування. До того ж, у відповідача та його дружини є онука - ОСОБА_8, яка тяжко хворіє, внаслідок чого визнана дитиною-інвалідом. На даний час онука разом з батьками проживає в належній відповідачу частки будинку. Відповідач та його дружина вимушені відмовляти собі буквально у всьому, щоб допомогти у лікуванні онуки. Відповідач не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. Що стосується в свою чергу, ОСОБА_1, то її матеріальне становище не відповідає змальовоному у позовній заявиПо-перше, відповідач отримує пенсію.По-друге, після смерті чоловіка вона не так давно отримала у спадок 12/100 частини АДРЕСА_1 та грошові кошти біля 100000грн.По-третє, сама ОСОБА_1 вихвалялась, що крім вказаних вище спадкових коштів, вона має в Ощадбанку особистий грошовий вклад на 30000грн.По-четверте, декілька останніх років ОСОБА_1 здавала за плату кімнати в будинку у тому числі і кімнати в літній кухні, які належать відповідачу, для проживання стороннім особам і непогано на цьому заробляла. Вказані вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не потребує матеріальної допомоги.Твердження ОСОБА_1 про те, що нібито сім'я ОСОБА_6 зайняла її частину будинку і вона сплачує за них комунальні послуги, не відповідає дійсності.Сім"я доньки відповідача мешкає у належному відповідачу будинку. ОСОБА_6 вселилась і стала проживати у будинку зі згоди своєї бабусі - ОСОБА_1, і всі витрати на комунальні послуги сплачує не позивач, а ОСОБА_6. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_2, матір"ю якого значиться зареєстрована ОСОБА_9, що підтверджується копією Свідоцтва про народження(а.с. 8).

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_1, після реєстрації шлюбу, присвоєне прізвище "ОСОБА_1".(а.с.9)

Відповідно до пенсійного посвідчення ОСОБА_1 є пенсіонером за віком ( а.с.5)

Згідно довідки голови квартального комітету від 15.10.2016 року № 30 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 , та згідно даним довідки "Центру надання адміністративних послуг у м. Суми" відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровані за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.7, 10)

Відповідно довідки, виданої Сумською міською радою № 14202 від 23.09.2016 року, за адресою:АДРЕСА_1 мешкають: ОСОБА_2 (власник), ОСОБА_5.(дружина), ОСОБА_1 (власник)(а.с.23)

Згідно довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мають кожний другу групу інвалідності. (а.с. 24)

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ОСОБА_2 станом на 01 січня 2016 року отримував пенсію в розмірі 3924,20 , а з 01.05.2016р. - 3946,60 грн. (а.с.25)

ОСОБА_5 з травня 2016 року отримує пенсію в розмірі 1242 грн. 85 коп., що підтверджується довідкою Пенсійного фонду (а.с.26)

Згідно довідки, наданої Сумським об'єднаним УПФУ Сумської області ОСОБА_1 станом на листопад 2016 року отримувала пенсію в розмірі 1453 грн. (а.с.59)На підставі договору дарування від 20.09.1996р. та договору дарування від 01.02.1982р., Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ,відповідачу належить 88/100 часток житлового будинку №10 з господарськими спорудами, а позивачу 12/100 часток (а.с. 36-38, 81-82).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 року,спадкоємицею на майно - грошові вклади в сумі 33804 грн. є ОСОБА_1 на .(а.с.77)

Згідно листа ПАТ "Банк національний кредит" від 17.01.2017р. позивач має грошовий вклад в сумі 83890 грн. ( а.с.83).

Згідно ст. ст. 10, 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 57, 58, 60 ч. ч. 2-3 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.21 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують допомоги, не є абсолютним.

Зі змісту ст.202 СК України слідує, що повнолітні син, дочка повинні утримувати тих своїх батьків, які, потребують матеріальної допомоги. При цьому необхідно враховувати реальну можливість сина, дочки надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до положень ст.205 СК України при призначенні аліментів суд повинен враховувати матеріальний і сімейний стан сторін.

Розглядаючи спори про стягнення аліментів, суд враховує істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема, стан здоров"я і матеріальне становище стягувача, а також матеріальне становище платника аліментів.

Потреба матеріальної допомоги полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв'язку із відсутністю пенсій чи їх низького розміру, а також у зв'язку із відсутністю у них інших джерел існування.

При цьому судом враховуються всі заслуговуючи на увагу інтереси сторін: непрацездатність позивача та її потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище відповідача. Також до уваги приймається отримання позивачем пенсії, право на отримання субсидій, наявність майна- ж частки житлового будинку , користування земельною ділянкою , що може приносити дохід тощо.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи ,суд враховує всі види доходу як відповідача так і позивача.

Умовою стягнення аліментів з відповідача на користь позивача , безумовно повинно бути забезпечення достатнього життєвого рівевня та необхідними умови для існування позивача . Проте , як встановлено в судовому засіданні , позивач має грошовий вклад , який є , на думку суду , достатній для забезпечення її умов проживання. Суд не приймає до уваги посилення позивача з приводу того , що вона вимушена нести витрати , які перевищують розмір її пенсії , зі сплати комунальних послуг. оскільки доказів на підтвердження даного факту не надано.

На підставі викладеного, оскільки відповідач є інвалідом , не працює, не має додаткового джерела доход окрім отриманої пенсії , а також має на утриманні дружину- інваліда, однак натомість позивач має достатній рівень життя, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 грн

Керуючись ст.ст. 3,10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 202, 205 СК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Повний текст рішення виготовлений 13 березня 2017 року.

Суддя Л.М. Труханова