Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/82/17

Номер провадження: 2/511/250/17

16.01.2017 Суддя Роздільняенського районного суду Одеської області Гринчак С. І, розглянувши заяву про самовідвід при розгляді справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2017 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності та 13.01.2017 року передано у провадження судді Гринчак С.І.

Суддя Гринчак С.І. особисто знайома з відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та перебувала в службових стосунках, оскільки в період часу з 2003 по 2005рр. працювала провідним юрисконсультом у Білгород-Дністровському відділенні № 6707 «Державний Ощадний банк України». На погляд головуючої такі обставини можуть викликати сумніви щодо об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайнятий з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарии", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви" та проти України).

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії).

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Суддя вважає, що особисте знайомство та службові стосунки з особами, яки є відповідачами по цивільній справі можуть викликати сумнів щодо незалежності та неупередженості головуючого. За таких обставин вважаю за доцільним заявити собі самовідвід.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст..ст.20,23,24,25 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Гринчак С.І. про самовідвід по цивільній справі за позовною заявоюПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №511/82/17, (номер провадження 2/511/250/17) передати до канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області для розподілу в порядку ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Гринчак С. І.