Справа № 240/934/16-ц
Провадження № 2-о/240/3/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

при секретарі - Пліскачовій Н.В.,

за участю: заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько - ОСОБА_7. Після смерті батька, відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 5,09 га., що розташована на території Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, яку померлий заповів заявнику згідно заповіту, посвідченому секретарем Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області 12 квітня 2005 року. При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, заявнику було відмовлено у прийнятті заяви в зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю доказу спільного проживання із спадкодавцем. Але заявник вважав, що спадщину він прийняв, оскільки з весни 2015 року і на день смерті батька постійно проживав з ним, бо останній хворів і потребував постійного догляду.

Заявник та його представник в судовому засідання заявлені вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити. Заявник пояснив, що з весни 2015 року і до моменту смерті його батька ОСОБА_7 проживав разом з ним в ІНФОРМАЦІЯ_1. Коли батько помер, він займався його похованням. Після смерті ОСОБА_7 він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що оскільки існує заповіт на його користь і він проживав з батьком на час його смерті, то фактично прийняв спадщину.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що на заповіт не претендують, до суду про поновлення строку на прийняття спадщини звертатися не будуть, не заперечували проти вимог заявника та пояснили, що ОСОБА_1 постійно допомогав

батьку по господарству, а починаючи з весни 2015 року проживав разом з ним в ІНФОРМАЦІЯ_1

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько заявника - ОСОБА_7, що вбачається із свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження (а.с. 12, 34).

За життя батько розпорядився належним йому майном, склавши заповіт посвідчений секретарем Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, відповідно до якого, ОСОБА_7 заповів ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку розміром 5,09 гектарів в межах згідно з планом, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Очеретинською сільською радою Олександрівського району Донецької області 23.08.2002 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 292.

З довідки Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 692/02-28 від 05.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, одинокий ( а.с. 15).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов померлого ОСОБА_7 від 06.12.2016 року, складений депутатом сільської ради ОСОБА_8 та сусідами: ОСОБА_9, ОСОБА_10, останній проживав разом зі своїм сином - ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_1 який доглядав батька у зв'язку з хворобою та похилим віком протягом року до його смерті. У цей період ОСОБА_1 повністю вирішував усі проблеми батька (приготування їжі, лікування) та доглядав його, обробляв земельну ділянку, обслуговував підсобне господарство, займався організацією поховання батька ( а.с. 16).

З інформаційної довідки із Спадкового реєстру, наданої державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори Звягіною А.Ф., від 05 грудня 2016 року № 46033717 вбачається, що після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року є заповіт, спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами не звертались, відомостей про спадкоємців, які відповідно до п.п.3,4 ст.1268 ЦК України вважаються такими що, прийняли спадщину, невідомі (а.с. 19-20).

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10 та ОСОБА_9, кожен окремо стверджував суду, що ОСОБА_7 починаючи з весни 2015 року і до дня смерті проживав разом із заявником, який є його сином в ІНФОРМАЦІЯ_1 Заявник доглядав за ОСОБА_7, а після його смерті здійснив поховання.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим

нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України,справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить зміна, виникнення особистих та майнових прав громадян, то згідно ст.259 ЦПК України, суд вправі встановити даний факт.

Оскільки встановлення факту постійного проживання зі своїм батьком тягнуть для заявника юридичні наслідки у вигляді права спадкування за заповітом, а у позасудовому порядку встановити це неможливо, і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України вказаний факт, необхідно встановити за рішенням суду.

За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що на час відкриття спадщини він постійно проживав зі своїм батьком ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Керуючись ст.ст. 57, 58, 212, 214, 215, 256, 258, 259 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав зі своїм батьком - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Шинкаренко