У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 грудня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЄвтушенко О.І., суддів: за участю представника ТОВ «Діамант-Агро»Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Мартинюк О.М., Кадєтової О.В., Мазур Л.М., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро», ОСОБА_7 про визнання договору оренди недійсним, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро» на рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 липня 2017 року, в с т а н о в и л а: У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 17 жовтня 2012 року між приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» (далі - ПрАТ «Райз-Максимко»; Товариство) та ОСОБА_7 укладено договір оренди землі, за умовами якого відповідач передав у строкове платне користування терміном на 10 років Товариству земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 1,9669 га, розташовану на території Терешківської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастровий номер НОМЕР_1. Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Сумському районі Сумської області 28 грудня 2012 року за № 10313. Посилаючись на те, що відповідач передав вказану земельну ділянку в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро» (далі - ТОВ «Діамант-Агро»), про що товариству стало відомо 08 грудня 2016 року, а також, що новий орендар змінив кадастровий номер земельної ділянки на НОМЕР_1, просив суд визнати укладений між відповідачами договір оренди від 04 травня 2016 року недійсним. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 липня 2017 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 04 травня 2016 року між ТОВ «Діамант-Агро» та ОСОБА_7, який зареєстрований 01 червня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право 14801799. У касаційній скарзі ТОВ «Діамант-Агро» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ «Діамант-Агро», перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач використовує земельну ділянку за призначенням і в обумовлені договором строки виплачує орендну плату та врахувавши, що орендодавець уклав договір оренди з ТОВ «Діамант-Агро», чим порушив права позивача, оскільки об'єкт нерухомості був переданий йому раніше, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Проте з такими висновками судів в повній мірі погодитись не можна. Статтями 213, 214 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вказаним вимогам оскаржувані рішення не відповідають. Згідно з ч. 1 ст. 777 ЦК України наймач, що належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право на укладення договору на новий строк Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. За змістом ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження свого права оренди земельною ділянкою площею 1,9669 га ПрАТ «Райз-Максимко» надав договір оренди землі, укладений 17 жовтня 2012 року та зареєстрований 28 грудня 2012 року відділом Держкомзему у Сумському районі Сумської області за № 10313. Додатком до цього договору позивач надав копії: кадастрового плану, в якому вказано кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1; державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 17 вересня 2002 року; акта приймання-передачі об'єкта оренди без зазначення дати його складання, а також акта визначення меж земельної ділянки в натурі і копію ситуаційного плану переданої в оренду земельної ділянки. Статтею 125 ЗК України (в редакції чинній на 28 грудня 2012 року) передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ст. 202 ЗК України (в редакції до 01 січня 2013 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») встановлено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів. За змістом ст. 4. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам,а саме: 1) право власності на нерухоме майно: 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Речові права на нерухоме майно, зазначені в п. п. 2 і 3 ч. 1, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно. Зокрема п. 2 встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної та комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 749 затверджено Тимчасовий порядок присвоєння кадастрового номера земельній ділянці. Вказана Постанова набрала чинностіодночасно з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, якою затверджено Порядок ведення Поземельної книги; Порядок ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Постанови набрали чинності з 01 січня 2011 року. Тимчасовим порядком присвоєння кадастрового номера земельній ділянці визначено процедуру присвоєння кадастрового номера земельній ділянці та внесення відповідних даних до державного реєстру земель. Зокрема, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. Порядком ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 визначено, що процедуру ведення за формою згідно з додатком Поземельної книги (документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, суб'єктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи), яка відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку: у паперовому вигляді - територіальними органами Держземагентства; в електронному вигляді - оператора - структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». З огляду на викладене, у 2012 році (на час укладенні договору оренди між ОСОБА_7 та ПрАТ «Райз-Максимко») існувала процедура державної реєстрації права оренди, яка полягала у реєстрації земельної ділянки як об'єкта оренди у Державному реєстрі земель з відкриттям Поземельної книги відповідно до Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, а також реєстрації похідного права (права оренди земельної ділянки) в Державному реєстрі земель з внесенням відомостей до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, який не перевірив, чи зареєстрована земельна ділянка, передана позивачу на підставі договору оренди від 17 жовтня 2012 року, як об'єкт оренди у Державному реєстрі земель. Як вбачається з матеріалів справи належна на праві власності ОСОБА_7 земельна ділянка площею 1,9669 га була зареєстрована 30 травня 2016 року як об'єкт оренди в Державному реєстрі земель (Державному земельному кадастрі) управлінням Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24 квітня 2016 року з присвоєнням кадастрового номеру НОМЕР_3, у зв'язку з чим суд першої інстанції не з'ясував обставин щодо набуття позивачем права оренди земельної ділянки з вказаним кадастровим номером та дійшов передчасного висновку про визнання недійсним договору оренди землі від 04 травня 2016 року. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд викладеного не врахував, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив рішення суду без змін. Крім того, як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1008/1076/1077/1078 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019, внесеного до ЄДРР від 06 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358 КК України підпис від імені ОСОБА_7 у примірнику договору оренди землі, укладеному між ним та ПрАТ «Райз-Максимко», у графі «Орендодавець»; акта приймання-передачі об'єкта оренди та акта визначення меж земельної ділянки в натурі - виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою. Поряд з цим, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року скасовано реєстраційний запис № 10313 від 28 грудня 2012 року, вчинений відділом Держкомзему у Сумському районі Сумської області у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро» задовольнити частково. Рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 липня 2017 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.І. Євтушенко Судді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня О.В. Кадєтова Л.М. Мазур Л.М. Мазур О.В. Попович