У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді: Яровенко Н. О.,

при секретарі: Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Київгаз», орган, бездіяльність якого оскаржується: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпак Родіон Володимирович, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання відкрити виконавче провадження по виконанню судового наказу,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду із скаргою про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання відкрити виконавче провадження по виконанню судового наказу. Свої вимоги мотивує тим, що 18 грудня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ по справі № 2604/29858/12 за заявою ПАТ «Київгаз» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ. 31 травня 2016 року заявник звернувся до Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження. 06 червня 2017 року держаним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шпаком Р.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Просить визнати дії державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шпака Р.В. неправомірними, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язати відкрити виконавче провадження по виконанню вказаного судового наказу.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просить суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник суб`єкта оскарження та зацікавлені особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2012 року Дніпровський районний суд м. Києва видав судовий наказ по справі № 2604/29858/12 за заявою ПАТ «Київгаз» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 881,06 грн. та судовий збір в сумі 107,30 грн.(а.с. 6).

Вказаний судовий наказ був пред'явлений до виконання 31 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки і права державних виконавців.

Так, державний виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, законодавцем наділено державних виконавців необхідними функціональними правами та обов'язками, які останні можуть використовувати для виконання рішення суду під час здійснення виконавчого провадження.

06 червня 2017 року держаним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шпаком Р.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки згідно ч. 2 ст. 4 ЗК «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалене на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягував (а.с. 9).

За нормами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Таким чином, судом встановлено порушення державним виконавцем строків повернення виконавчого документа стягувачу, які передбачені ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, повідомлення державного виконавця слід визнати таким, що не відповідає закону, а тому воно підлягає скасуванню відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, то суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні у зв'язку із тим, що вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження згідно вимог Закону, належить до виключної компетенції держаного виконавця.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Київгаз», орган, бездіяльність якого оскаржується: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпак Родіон Володимирович, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язання відкрити виконавче провадження по виконанню судового наказу - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпака Родіона Володимировича щодо винесення повідомлення від 06 червня 2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпака Родіона Володимировича від 06 червня 2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Яровенко