Справа №589/3549/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 22-ц/788/227/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

22 серпня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі - ПрАТ СК «ПРОВІДНА») звернулося до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 10 травня 2015 року в с. Гамаліївка відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ д/н НОМЕР_2, виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка рухалася в попутному напрямку біля лівого краю проїзної частини, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «ПРОВІДНА» за полісом ОСЦПВВННТЗ № АС/5145089. Страхова компанія виплатила потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 14 616 грн. Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області встановлено, що вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 Так як відповідач не повідомив страховика у триденний строк про настання ДТП, у ПрАТ «СК Провідна» виникли підстави звернутися до нього з регресним позовом. Відповідачу було направлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь ПрАТ «СК Провідна», але він її не виконав. Тому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ СК «ПРОВІДНА» в порядку регресу витрати в сумі 14 616 грн. по сплаті страхового відшкодування ти витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Рішенням суду від 14 листопада 2016 року у задоволенні позову ПрАТ СК «ПРОВІДНА» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ СК «ПРОВІДНА» Гусєв П.В. просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права. Судом не враховано, що відповідачем взагалі не було подано повідомлення про настання події до ПрАТ «СК «Провідна». Страховик не міг знати про страховий випадок, не отримавши повідомлення страхувальника. Вину відповідача у ДТП було доведено і встановлено судом, а тому ПрАТ СК «ПРОВІДНА» має право реалізувати своє право подати до нього регресний позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2014 року позивач уклав з відповідачем договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс №АС/5145089/1914/14, забезпечений транспортний засіб ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 32). 10 травня 2015 року о 14 год. 31 хв., ОСОБА_3, знаходячись у хворобливому стані, керував автомобілем ВАЗ-21011, державний номер НОМЕР_2 по проїзній частині вул. Радянська в с. Гамаліївка Шосткинського району Сумської області, в напрямку м. Шостка, де в районі опори ЛЕП № 97 порушив ПДР України, передбачені п.п. 1.10 та 10.1, переставши стежити за дорожньою обстановкою і відповідно реагувати на її зміну, виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка рухалася в попутному з ним напрямку, біля лівого краю проїзної частини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

Вина ОСОБА_3 встановлена вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2015 року, яким його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк до трьох років, згідно ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного виду покарання з іспитовим строком 3 роки (а. с. 24-25).

03 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до страховика з повідомленням про настання страхового випадку (а. с. 19-20).

29 жовтня 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт в якому визначено страхове відшкодування потерпілій особі в сумі 14 616 грн. (а. с. 21).

16 листопада 2015 року вказану суму страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала матері загиблої в ДТП ОСОБА_4 - ОСОБА_7 (а. с. 33).

13 червня 2016 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 14616 грн. (а. с. 34-35).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не повідомив страховика про ДТП в установленому законом порядку з поважних причин, а саме в зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV від 01 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону, у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» статтю 33 Закону № 1961-IV було викладено в новій редакції, зокрема, розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 цієї статті. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні пункти та підпункти статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає. Вказаний правовий висновок, який повинен враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, викладено у постанові Верховного Суду України від 22 червня 2016 року у справі № 6-1253цс16.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, фізично не зміг прибути до страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на протязі трьох робочих днів після події та повідомити про ДТП, оскільки 10 травня 2015 року, коли сталася ДТП, його було госпіталізовано до КЗ «Шосткинська центральна районна лікарня», де він перебував в стаціонарному лікуванні до 20 травня 2015 року (а. с. 56).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідачем взагалі не було подано повідомлення про настання події до ПрАТ СК «ПРОВІДНА» є помилковими, оскільки сам позивач при зверненні до суду з позовної заявою надав повідомлення від 03 серпня 2015 року за підписом страхувальника ОСОБА_3 про настання ДТП, вказане повідомлення прийняла директор Центру продажу та обслуговування клієнтів (ЦПОК) Іваницька А.В. 03 серпня 2015 року (а. с. 19-20).

Крім того судом першої інстанції встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до кримінальної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, що складається із суми на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Тому сам по собі факт повідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку з порушенням встановленого підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону строку, не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» - відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -