Справа № 489/6261/16-ц
Номер провадження 2/489/690/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі-позивачі) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив

В грудні 2016 позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті їх батька залишилась спадщина у вигляді трикімнатної квартири. Позивачі є дітьми померлого та належать до спадкоємців першої черги. Позивачі звернулися до нотаріальної контори з питанням оформлення своїх спадкових прав, проте їм відмовлено від вчинення нотаріальної дії, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Крім того, у написанні прізвища ОСОБА_2 мають місце деякі розбіжності.

Позивачі просили суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме, що ОСОБА_3, який помер 15.06.2015 є батьком позивача; визнати за позивачами у рівних частках по 1/2 за кожним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 15.06.2015 в м. Миколаєві.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про народження серії 1- ФП №136570.

Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про народження серії 1- ФП №094875.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1- ФП №219347 ОСОБА_3 помер 15.06.2015. Після його смерті заведена спадкова справа №331/2015.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27.02.1992 ОСОБА_3 належить 69/10000 часток будинку №22 по пр. Миру в м. Миколаєві.

Згідно довідки КП ММБТІ від 30.11.2016 ОСОБА_3 є власником в цілому квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, із питання оформлення своїх спадкових прав звернулися ОСОБА_1, який діє від свого імені та від імені ОСОБА_2.

Постановою від 20.10.2016 позивачам відмовлено від вчинення нотаріальної дії. Встановлено, що позивачі є спадкоємцями після смерті їх батька в рівних частках кожний. Спадкове майно. що залишилось після смерті ОСОБА_3 складається з квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями не надано оригіналу правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

На підставі п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника і т. д

Такий факт має породжувати юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно заявникові для оформлення спадкових прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач наголошував на необхідності встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки є розбіжності в написанні прізвища.

З свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 слідує, що її прізвище та прізвище батька записано як "ОСОБА_2, ОСОБА_2". Натомість всі інші документи, видані на ім'я ОСОБА_3.

Таким чином суд вважає, що в даному випадку мала місце помилка при перекладі прізвища з російської на українську мову.

Доказом родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 є також довідка ОСББ "Волга" про проживання зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2.

Позивачем належними та допустимими доказами підтверджено те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5

Крім того, позивачі просили визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті їх батька в рівних частках.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Нотаріусом відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу.

Суд прийшов до висновку, що існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності, оскільки позивачі у встановленому порядку прийняли спадщину, інші спадкоємці відсутні, оригінал правовстановлюючого документу втрачено та не можливо відновити у зв'язку зі смертю власника.

Іншим шляхом захистити цивільні права позивачів неможливо.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню та за позивачами необхідно визнати право власності на спадкове майно (квартиру) у рівних частках.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 57, 158, 213-215 ЦПК, ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, який помер 15.06.2015 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 у рівних частках по 1/2 частки за кожним, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 15.06.2015.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв