Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

02 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовною заявою, в якій зазначив, що 19 липня 2012 року між ним та ПАТ "ОТП Банк" було укладено кредитний договір № НОМЕР_1, відповідно до якого він отримав 5200 грн. для придбання продукції у приватного підприємця ОСОБА_2, шляхом безпосереднього перерахування цих грошових коштів на рахунок останнього Банком.

Так як придбаний товар йому не підійшов, 23 липня 2012 року він звернувся до приватного підприємця із заявою про відмову від придбання товару в кредит та просив вирішити питання про повернення Продавцем грошових коштів Банку та розірвання кредитного договору, у відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, незважаючи на те, що ним, ОСОБА_1, товар так і не отримувався, вказана його заява була проігнорована приватним підприємцем ОСОБА_2 і останній не повернув ПАТ "ОТП Банк" отримані грошові кошти, які були передані позивачу за кредитним договором від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/322/2017 Головуючий у 1 інстанції : Бердій М.А. Доповідач : Григоренко М.П.

Рішенням Рівненського міського суду від 20 грудня 2012 року по справі № 171/19255/12 було задоволено його позов до ПАТ "ОТП Банк" та приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1 та зобовязання останнього повернути грошові кошти за цим договором Банку.

Дане судове рішення набрало законної сили 01 квітня 2013 року.

Незважаючи на те, що кредитний договір від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1 вже був розірваний судом і про це ПАТ "ОТП Банк" було достеменно відомо, оскільки останнє намагалось оскаржити рішення Рівненського міського суду від 20 грудня 2012 року в апеляційному порядку і за його заявою були видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення, 20 червня 2013 року Банк здійснив відчуження право вимоги за цим кредитним договором на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», яке протягом 2013 2015 років різноманітними способами стало вимагати від нього повернення боргу, внаслідок чого йому було завдані моральні страждання, в результаті яких погіршився стан його здоровя і в січні 2014 він переніс операцію на серці, в звязку із чим просив стягнути із відповідача на його 15587 грн., в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, яка повязана із його витратами на лікування та 60000 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено повністю, а також стягнуто із останнього на користь держави судовий збір, в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Вважаючи дане судове рішення незаконним, ПАТ "ОТП Банк" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що майнова та моральна шкода була завдана позивачу із його вини, оскільки відповідно до положень статті 512 ЦК України Банк мав право відступити право вимоги за кредитним договором від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1 третім особам, а тому, у звязку із укладенням 20 червня 2013 року із ТОВ «Росвен Інвест Україна» договору про відступлення права вимоги за цим кредитним договором, він не є належним відповідачем по даній справі.

ПАТ "ОТП Банк" будь-яких вимог, щодо виконання кредитного договору від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1, позивачу взагалі не направляв і будь-які належні та допустим докази, які б свідчили про наявність причинного звязку між діями банку та виявленими у останнього захворюваннями, відсутні, а тому просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В ході апеляційного розгляду справи позивач та його представник ОСОБА_3 просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Повністю задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції керувався положеннями статей 23 і 1166 ЦК України та виходив із того, що в ході судового розгляду були здобуті належні та допустимі докази, які підтверджують факт завдання останньому з вини ПАТ "ОТП Банк" майнової і моральної шкоди, в розмірі 15587 грн. та 60000 грн., відповідно.

Проте, із такими висновком суду першої інстанції можна погодитись лише частково.

Колегія суддів вважає, що рішення Рівненського міського суду від 06 грудня 2016 року щодо стягнення на користь ОСОБА_1 із ПАТ "ОТП Банк" 15587 грн., в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, було ухвалено за відсутністю належних та допустимих доказів, які б безперечно підтверджували, що захворювання у позивача, у звязку із яким останній поніс певні витрати на лікування на вказану суму, виникли саме в результаті винних та протиправних дій відповідача, а не внаслідок наявності інших факторів, які також могли призвести до погіршення стану ОСОБА_1

Твердження ОСОБА_1, з яким безпідставно повністю погодився і суд першої інстанції, про те, що внаслідок постійного стресоутворюючого фактору, який виник в результаті неправомірних дій ПАТ "ОТП Банк" по безпідставному відчуженню права вимоги за кредитним договором від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», призвело до розвитку у позивача гіпертонічної хвороби, хвороби Бехтєрєва, ішемічної хвороби серця та інфаркту міокарда, є лише припущенням, яке не підтверджено належними доказами, наприклад, висновком судово медичної експертизи, тощо.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, на переконання колегії суддів, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк" про відшкодування завданої майнової шкоди має бути відмовлено, за недоведеністю.

В той же час, оскаржуване рішення в частині відшкодування відповідачем позивачу завданої моральної шкоди підлягає залишенню без змін, оскільки наявними у справі доказами доведено, що ця шкода була завдана останньому саме з вини ПАТ "ОТП Банк".

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він ніяких вимог на адресу позивача не направляв, а тому відсутні підстави вважати, що існує причинний зв'язок між його діями та спричиненою ОСОБА_1 моральної шкоди, на увагу не заслуговують.

Вина ПАТ "ОТП Банк" у завданні моральних страждань ОСОБА_1 полягає у тому, що це товариство, завідомо знаючи про існування рішення Рівненського міського суду від 20 грудня 2012 року по справі № 171/19255/12, яким було розірвано кредитний договір від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1 та зобовязано приватного підприємця ОСОБА_2 повернути грошові кошти за цим договором Банку, а також подавши заяву про відкриття виконавчого провадження із виконання вказаного судового рішення, уклало із ТОВ «Росвен Інвест Україна» договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором, не повідомивши останнє про наявність судового рішення про розірвання цього договору, яке набрало законної сили і є обовязковим до виконання усіма фізичними та юридичними особами, чим свідомо прирекла позивача до безпідставних претензій з боку третіх осіб.

ПАТ "ОТП Банк" не надало жодних доказів, які б свідчили про те, що останнє проінформувало ТОВ «Росвен Інвест Україна» про наявність рішення Рівненського міського суду від 20 грудня 2012 року по справі № 171/19255/12, на яке ним подавалась апеляційна скарга і вона була повернута ухвалою Апеляційного суду Рівненської області, на підставі статей 121, 297 ЦПК України (а.с. 136 ).

Крім того, ПАТ "ОТП Банк" не вчинило жодних дій щодо інформування ТОВ «Росвен Інвест Україна» про наявність рішення Рівненського міського суду від 20 грудня 2012 року по справі № 171/19255/12, навіть після того, як позивач письмово звернувся до відповідача з приводу безпідставних вимог з боку третіх осіб про повернення нібито наявного у нього боргу по кредитному договору від 19 липня 2012 року № НОМЕР_1 (а.с. 48), що свідчить про цілеспрямованість дій відповідача щодо створення для ОСОБА_1 штучних негативних наслідків, у відповідь на дії останнього щодо розірвання кредитного договору.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування завданої моральної шкоди, оскільки цей розмір відповідає глибині фізичних та душевних страждань, які зазнав ОСОБА_1 з вини відповідача, ступені вини останнього, істотності вимушених змін в житті позивача та зусиллям, які той має прикласти до відновлення свого звичайного способу життя.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про відшкодування матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_4