УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправними діями суддів Дніпровського районного суду м. Києва та Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправними діями суддів Дніпровського районного суду м. Києва та Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2017 року дану справу передано на розгляд судді Рибалко Н.І.

Після ознайомлення з позовною заявою встановлено наявність підстав для заявлення самовідводу головуючого судді.

Так, за змістом позовної заяви ОСОБА_1 просить відшкодувати їй за рахунок коштів Державного бюджету України шкоду, заподіяну протиправними, на її думку, діями суддів Дніпровського районного суду м. Києва та Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, під час розгляду справ за позовами ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді, крім тих, які зазначені в п.п.1-4.

Частиною першою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України гарантується, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі «ЄСПЛ») є обов'язковими для виконання Україною. ОСОБА_2 прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивними та об'єктивними критеріями.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому.

Однією з процесуальних форм забезпечення об'єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках.

У позовній заяві ОСОБА_1 серед іншого, зазначає про неправомірні, на її думку, дії з боку судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєвої І.П., яка розглядала цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у складі суду.

Відповідно до ч.1 ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, у позові порушується питання про протиправність дій Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а тому подальший розгляд справи поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом. З метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді Рибалко Н.І. у даному провадженні, що є неприпустимим з точки зору етики судді, процесуального законодавства та Конвенції.

Відтак, з метою уникнення сумнівів у сторін щодо обєктивності і неупередженості судді при вирішення даної справи, заявляю собі самовідвід у справі № 335/15085/17.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді Рибалко Н.І. від участі у розгляді цивільної справи № 335/15085/17 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої протиправними діями суддів Дніпровського районного суду м. Києва та Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І.Рибалко