Справа №464/7049/17
пр.№ 4-с/464/169/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області,-

в с т а н о в и в :

скаржник АТ «Родовід Банк» звернулось до суду із скаргою, у якій просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ в Львівській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 43268353 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017р.; скасувати постанову державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ в Львівській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 43268353 від 30.03.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу. В обґрунтування скарги покликаються на те, що 27.12.2010р. Сихівським районним судом м.Львова було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-3313/10 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого банк 14.02.2011р. отримав виконавчий лист, який в подальшому звернув до виконання у Сихівський ВДВС м.Львів. 09.10.2017р. АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017р., яка винесена державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львова ОСОБА_2 Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що державним виконавцем не виявлено належного боржникові майна, на яке можливо звернути стягнення. АТ «Родовід Банк» як стягувач вважає, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм матеріального права. Покликається на положення ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вчинивши виконавчі дії у обсязі, зазначеному у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу та, власне, винісши оскаржувану постанову, державний виконавець грубо проігнорував не лише вимоги Закону України «Про виконавче провадження», але й Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5. Таким чином, вважають, що державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львова ОСОБА_2 було порушено вимоги ст.ст.10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме - не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обовязків, які були покладені на нього Державою, що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк».

Представник скаржника в судове засідання не прибув, однак подав суду клопотання про можливість розгляду справи у відсутності представника банку, вимоги скарги підтримують у повному обсязі.

Представник Сихівського ВДВС м.Львів в судове засідання не зявився, подав письмове заперечення на скаргу, згідно якої просить в задоволенні такої відмовити, оскільки наведені у ній доводи є безпідставними та необгрунтованими, з огляду на те, що державним виконавцем Літавим В.М. вчинено всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані для повного, всебічного, своєчасного та обєктивного виконання виконавчого листа № 2-3313/10 від 14.02.2011р., а тому просить в задоволені скарги відмовити, а розгляд такої здійснювати на підставі наявних доказів у відсутності представника установи.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання також не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Нормами Конституції України (ст.ст.124, 129), Цивільного процесуального кодексу України (ст.14) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Так, Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Норма ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» закріпляє, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно розяснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, суд при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що на виконанні Сихівського ВДВС м.Львів перебуває виконавче провадження № 43268353 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3313/10 виданого 14.02.2011р. Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в сумі 27655, 55 грн. та судові витрати в сумі 396,55 грн., а всього 28052,10 грн., підтверджується постановою державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2014р. В подальшому, 30.03.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу у звязку із відсутністю належного боржникові майна, на яке можливо звернути стягнення.

Скаржник АТ «Родовід Банк» у своїй скарзі вказує на те, що державним виконавцем не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для належного виконання судового рішення, а відтак постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017р. винесена останнім передчасно та неправомірно.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На противагу заявлених скаржником претензій, державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів надано копії матеріалів виконавчого провадження № 43268353 з яких вбачається, що підставами для винесення 30.03.2017р. постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав відсутності належного боржникові майна слугували наступні обставини.

Згідно відповідей Пенсійного Фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії від 01.02.2017р. боржник ОСОБА_1 не отримує доходу за трудовими та цивільно - правовими договорами та не перебуває на обліку як пенсіонер.

Згідно відповідей Державної Фіскальної Служби України за боржником ОСОБА_1 відсутні зареєстровані відкриті рахунки в банківських та інших фінансових установах та інформація про джерела отримання доходів боржника невідоме. Згідно відповіді № 571 від 06.02.2017р. Територіальним сервісним центром № 1 4641 МВС у Львівській області за боржником ОСОБА_1 відсутні зареєстровані на праві власності транспортні засоби.

Відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.03.2017р. № 4340 за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 № 992, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 за № 1126/23658 особи, вказані у запиті, серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10% і більше статутного капіталу), відсутні.

Згідно відповіді № 8-1323-0.2-435/2-17 від 09.02.2017р. Відділом Держгеокадастру у м.Львові за боржником відсутні зареєстровані земельні ділянки у м.Львові, м.Винники, смт.Брюховичі та смт.Рудне.

Крім вищезазначеного, 13.03.2015р., державним виконавцем, керуючись ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Також, відповідно до матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем Літавим В.М. складено 22.12.2016р. акт, за змістом якого, при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі боржник ОСОБА_1 фактично не проживає, ліквідного майна такого не виявлено.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 21.03.2017р. № 82954032 на все нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 зареєстровано обтяження нерухомого майна. Крім того, встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстровано 1/2 частина у приватній спільній частковій власності у будинку по вул.Бережанська, 113 в м.Львові, де зареєстрований боржник.

Однак, відповідно до ч.7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника не здійснюється.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що доводи скаржника про порушення державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів вимог чинного законодавства не знайшли свого підтвердження, а згідно наявних у справі доказів державним виконавцем вичинялись усі необхідні дії, спрямовані на належне виконання рішення по справі, суд приходить до висновку, що виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.ст.1, 18, 25, 28, 48 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.197, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуючий: