Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/963/17

20.12.2017 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

ОСОБА_1 О. А., при секретарі с/з ОСОБА_2, розглянувши у залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Гукливської сільської ради Воловецького району, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивувала тим, що її батько ОСОБА_4 був головою колгоспного двору, розташованого за адресою с.Гукливий, 141 (старий номер 123) Воловецького району Закарпатської області. Мати позивачки ОСОБА_5 була членом колгоспного двору та разом з позивачкою проживали у даному житловому будинку. 05.01.1997 року ОСОБА_4 помер, а 01.08.2013 року померла ОСОБА_5, і після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок. На час смерті і батька, і матері та по сьогодні позивачка проживає у спадковому будинку. Однак, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини отримала відмову через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з прибудинковими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Гукливий, 141 Воловецького району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача- Гукливської сільської ради у судове засідання не з"явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори на виклик суду не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі - на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: с.Гукливий, 123 (теперішній №141) мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 22.09.1988 року (а.с.23).

З виписки з погосподарської книги с.Гукливий вбачається, що його дружина ОСОБА_5 була членом даного колгоспного двору (а.с.6).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №009973 від 06.01.1997 року ОСОБА_4 помер 06.01.1997 року (а.с.17).

На час його смерті у спадковому будинку у с.Гукливий, 141 (колишній номер 123) постійно проживала його дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3, що підтверджено довідкою виконкому Гукливської сільської ради (а.с.5).

Статтею 120 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу).

Майно колгоспного двору визнається спільною сумісною власністю усіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи із рівності часток всіх членів двору.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року з введенням в дію Закону України "Про власність" від 07.02.1991 року.

Відповідно до ст.563 ЦК УРСР (ред..1963р) в разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається. Вона відкривається лише після смерті останнього члена колгоспного двору.

01.08.2013 року ОСОБА_5 померла (а.с.16), і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, в тому числі на житловий будинок №141 у с.Гукливий Воловецького району Закарпатської області.

На час смерті ОСОБА_5 у будинку у с.Гукливий, 141 була зареєстрована і постійно проживала її дочка ОСОБА_3 (а.с.18), що підтверджується довідкою виконкому Гукливської сільської ради №1797 від 26.10.2017 року (а.с.4), яка фактично вступила у володіння та управління спадковим будинком.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця- ч.1 ст.1261 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності -ст. 392 ЦК України.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Отже, виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 329, 1216, 1217, 1218, 1261 Цивільного кодексуУкраїни, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Гукливської сільської ради Воловецького району, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок- задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на житловий будинок з прибудинковими спорудами, розташованими за №141 у с.Гукливий Воловецького району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Софілканич О. А.