АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2273/17 Справа № 209/1007/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про визнання додаткової угоди недійсною, стягнення збитків, компенсації за використану електричну енергію,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ТОВ «Нова пошта» про визнання додаткової угоди недійсною, стягнення збитків, компенсації за використану електричну енергію.

В обґрунтування позовних вимог, які вході судового розгляду справи уточнювалися, позивач посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25 жовтня 2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 23 жовтня 2012 року, витягу про державну реєстрацію прав № 36022854 від 29 жовтня 2012 року, вона є власником торгово-розважального комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, проспект Перемоги, будинок 2Б, загальною площею 833,4 кв.м. 01 жовтня 2015 року між нею, як орендодавцем, та ТОВ «Нова пошта», як орендарем, було укладено договір оренди №2001-ДО нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2Б, відповідно до якого вона передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 91 кв.м. строком на 365 днів з дня підписання договору. У звязку з тим, що ТОВ «Нова пошта» систематично порушувало, передбачені вказаним договором обовязки щодо строків розрахунків за користування приміщенням та вартості спожитих комунальних послуг, вона прийняла рішення достроково розірвати вищевказаний договір оренди нежитлового приміщення в односторонньому порядку, відповідно до п.6.43.2,п.8.4 договору. 16 грудня 2015 року нею на адресу ТОВ «Нова пошта» було направлене відповідне письмове повідомлення, в якому вона вказала, що договір оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2015 року №2001-ДО, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2-Б, достроково розривається нею в односторонньому порядку з моменту спливу тридцяти календарних днів з дня отримання повідомлення, а у випадку не отримання, з дня надходження вказаного письмового повідомлення. Дане повідомлення було отримане відповідачем 17 грудня 2015 року, у звязку з чим договір оренди є розірваним 16 січня 2016 року, і з цього часу строк оренди було закінчено. Але відповідач тривалий час не повертав приміщення за актом прийому-передачі у стані, в якому він його одержав. 29 січня 2016 року нею було складено акт про те, що при огляді нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2-Б, яким на підставі договору оренди користується ТОВ «Нова пошта», на момент огляду дане приміщення повністю не звільнено орендарем. 01 лютого 2016 року нею на адресу відповідача була направлена заява, в якій вона вказувала на те, що приміщення досі не повернуто, існують зауваження щодо стану приміщення. Оскільки вона розраховувала на те, що ТОВ «Нова пошта» буде в повній мірі виконувати умови договору оренди щодо строків звільнення, приведення в належний стан і передачі приміщення, та 16 січня 2016 року нею було укладено договір оренди того приміщення, яке знаходилося в оренді у ТОВ «Нова пошта», з приватним підприємцем ОСОБА_3 Але виконати свої зобовязання по передачі ОСОБА_3 приміщення у платне користування вона можливості не мала, у звязку з тим, що ТОВ «Нова пошта» приміщення їй не повернув, від своїх речей його не звільнив, у той стан, в якому приміщення було на момент його одержання, не привів, і акт приймання-передачі складено не було. Зазначає, що вона понесла збитки, так як не мала можливості передати приміщення ОСОБА_3 у платне користування відповідно до умов договору від 16 січня 2016 року з вини відповідача, оскільки ТОВ «Нова пошта» порушувало умови договору від 01 жовтня 2015 року та вимоги законодавства щодо приведення приміщення у відповідний стан та його звільнення від належних йому речей і зовнішньої реклами, у звязку з чим вона не мала можливості отримувати від ОСОБА_3 плату за користування нею приміщенням. Посилається на те, що обовязки щодо приведення приміщення у відповідний стан та його звільнення ТОВ «Нова пошта» виконало тільки 06 квітня 2016 року. Станом на 06 квіня 2016 року вона не отримала доходів у вигляді орендної плати від ОСОБА_3 за два місяці та шістнадцять днів оренди в розмірі 36 728 грн. Оскільки вона передавала приміщення в користування відповідачу з наявністю усіх ламп у світильниках, які перебували в робочому стані, та справних стартерах та дроселях, а під час використання відповідачем приміщення тридцять ламп, сім стартерів та один дросель вийшли із ладу і не були замінені відповідачем, то вона витратила на покупку вказаних електричних приладів 873 грн. з своїх власних коштів для того, щоб новий орендар міг використовувати приміщення відповідно до умов договору оренди. Відповідач за січень, лютий та березень 2016 року перерахував їй орендну плату по 6449грн. 64 коп. щомісяця. Вважає, що не отриманих нею доходів від передачі приміщення новому орендарю становить17 379 грн. 08 коп. Зазначає, що вартість не компенсованих відповідачем витрат за використану електричну енергію станом на момент підписання акту приймання-передачі приміщення становить 250 грн. 30 коп. Діями відповідача, що полягають в порушенні її права власника приміщення використовувати та розпорядитися ним на свій розсуд шляхом передачі його в оренду, їй завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача, яку оцінює в 5000 грн. Вказує, що 06 квітня 2016 року приміщення було передане їй відповідачем за актом приймання-передачі. Вона не володіє навиками бухгалтерського обліку, та 08 квітня 2016 року підписала наданий їй документ навіть не намагаючись зясувати його зміст, так як повірила поясненням представника відповідача про те, що цей документ має значення тільки для бухгалтерів «Нової пошти», а для неї він не є важливим, так як не зачіпає її інтересів. 03 червня 2016 року, коли представник відповідача в суді надала суду копію Додаткової угоди від 06 квітня 2016 року, вона зрозуміла, що відповідачем було введено її в оману, оскільки умисно замовчано той факт, що підписується Додаткова угода до договору оренди. Тому просила визнати додаткову угоду від 06 квітня 2016 року до Договору оренди нежитлового приміщення №2001-ДО від 01 жовтня 2015 року - недійсною; стягнути з ТОВ "Нова пошта" на її користь вартість некомпенсованих витрат за використану електричну енергію в розмірі 250 грн. 30 коп.; збитки у вигляді не отриманих нею доходів (упущеної вигоди) в розмірі 17 379 грн. 08 коп.; збитки в розмірі 873 грн. витрачені на придбання нею електричних приладів; 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсною додаткову угоду від 06 квітня 2016 року до договору нежитлового приміщення №2001-ДО від 01 жовтня 2015 року. Стягнуто з ТОВ «Нова пошта» на користь ОСОБА_2 вартість некомпенсованих витрат за використану електроенергію в розмірі 250 грн. 30 коп., збитки у вигляді неотриманих доходів в розмірі 17 379 грн. 08 коп., витрати на придбання електричних приладів у розмірі 873 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 грн., а всього 21502 грн. 38 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «Нова пошта» просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на не повне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 є власником торгово-розважального комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, проспект Перемоги, будинок 2Б, загальною площею 833,4 кв.м. (а.с.35, 36).

01 жовтня 2015 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ТОВ «Нова пошта», як орендарем, було укладено договір оренди №2001-ДО нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2Б, відповідно до якого вона передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 91 кв.м. Строк дії договору становить 365 днів з дня його підписання (а.с.25-32).

16 грудня 2015 року ОСОБА_2 на адресу ТОВ «Нова пошта» було направлене письмове повідомлення, в якому вона повідомляла відповідача, що договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2-Б від 01 жовтня 2015 року № 2001-ДО достроково розривається нею в односторонньому порядку, відповідно до п.6.4.2, п.8.4 договору, з моменту спливу тридцяти календарних днів з дня отримання, а в випадку не отримання, то з дня надходження даного письмового повідомлення (а.с.23).

Дане письмове повідомлення було отримано відповідачем 17 грудня 2015 року (а.с.24).

29 січня 2016 року позивачем було складено акт, з якого вбачається, при огляді нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2-Б, яким на підставі договору оренди користується ТОВ «Нова пошта», на момент огляду дане приміщення повністю не звільнено орендарем: в приміщення знаходяться речі ТОВ «Нова пошта», на фасаді приміщення та вхідних дверях розміщена реклама ТОВ «Нова пошта», не демонтована сигналізація та електрична проводка, встановлені орендарем, стіни пофарбовані орендарем і не приведені в стан, в якому вони були на момент приймання приміщення у користування, підлога в незадовільному стані брудна, з залишками наклеєних орендарем червоних стрічок, відсутнє освітлення в 30-ти світильниках, при огляді встановлено: підлягають заміні лампи 30 шт., дросель 1 шт., стартери 7 шт., відсутній акт приймання-передачі від орендаря ТОВ «Нова пошта» до орендодавця ОСОБА_2 (а.с.20).

01 лютого 2016 року на адресу відповідача позивачем була направлена заява про те, що приміщення досі не повернуто, в ньому знаходяться речі ТОВ «Нова пошта», на фасаді приміщення та вхідних дверях розміщена реклама ТОВ «Нова пошта», не демонтована сигналізація та електрична проводка, встановлені орендарем, стіни пофарбовані орендарем і не приведені в стан, в якому вони були на момент приймання приміщення у користування, підлога в незадовільному стані брудна, з залишками наклеєних орендарем червоних стрічок, існують інші зауваження щодо стану приміщення, які орендодавцем були викладені в письмовому вигляді і надані орендарю раніше (а.с.21-22).

В даній заяві також було зазначено, що невиконання умов договору щодо приведення приміщення в належний стан та його звільнення, не дозволяє позивачу виконати зобовязання, які виникли в неї на підставі іншого договору, а також викладено прохання привести приміщення в стан, в якому воно перебувало на момент передачі від орендодавця, та звільнити його від речей ТОВ «Нова пошта».

З матеріалів справи вбачається 16 січня 2016 року, тобто в період часу, коли приміщення ще не було звільнено відповідачем, між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір оренди цього ж приміщення (а.с.37- 42).

06 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» було укладено додаткову угоду №б/н до договору оренди нежитлового приміщення №2001-ДО від 01 жовтня 2015 року, згідно якої сторони домовилися припинити вказаний договір оренди 06 квітня 2016 року (а.с.58).

Позивач вказала, що ТОВ «Нова пошта» за січень, лютий та березень 2016 року перерахували їй орендну плату по 6 449 грн. 64 коп. щомісяця, що сумарно становить 19 348 грн. 92 коп. та вимог за сплату орендної плати за вказаний час вона не заявляє.

Вказане приміщення було повернуто позивачу 06 квітня 2016 року відповідно до акта приймання-передачі ( а.с.57).

Позивачем ОСОБА_2 було придбано 26 лютого 2016 року електричні прилади з своїх власних коштів на суму 873 грн. (а.с.14).

Вартість не компенсованих відповідачем витрат за використану ним електричну енергію за січень, лютий 2016 року станом на момент підписання акту приймання-передачі приміщення становить 250 грн. 30 коп. (а.с. 7-10, 12, 13).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та на відсутність у позивача вільного волевиявлення на укладання додаткової угоди від 06 квітня 2016 року до договору оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2015 року, а вказана угода була укладена під впливом обману, так як представник ТОВ «Нова Пошта» навмисно та цілеспрямовано ввела ОСОБА_2 в оману, який полягав в тому, що документ, який їй необхідно підписати, має значення тільки для бухгалтерів «Нової пошти», однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов їх через повне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов'язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України.

В п.п.19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, відповідно до статей 229-233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Зазначене дає підстави для висновку, що обман може стосуватись тільки обставин, що мають істотне значення, тобто природи правочину.

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_2 є власником торгово-розважального комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, проспект Перемоги, будинок 2Б, загальною площею 833,4 кв.м. (а.с.35, 36).

01 жовтня 2015 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ТОВ «Нова пошта», як орендарем, було укладено договір оренди №2001-ДО нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2Б, відповідно до якого вона передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 91 кв.м. Строк дії договору становить 365 днів з дня його підписання (а.с.25-32).

16 грудня 2015 року ОСОБА_2 на адресу ТОВ «Нова пошта» було направлене письмове повідомлення, в якому вона повідомляла відповідача, що договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2-Б від 01 жовтня 2015 року № 2001-ДО достроково розривається нею в односторонньому порядку, відповідно до п.6.4.2, п.8.4 договору, з моменту спливу тридцяти календарних днів з дня отримання, а в випадку не отримання, то з дня надходження даного письмового повідомлення (а.с.23).

Дане письмове повідомлення було отримано відповідачем 17 грудня 2015 року (а.с.24).

Позивачем 29 січня 2016 року було складено акт, в якому зазначено, при огляді нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 2-Б, яким на підставі договору оренди користується ТОВ «Нова пошта», на момент огляду дане приміщення повністю не звільнено орендарем: в приміщення знаходяться речі ТОВ «Нова пошта», на фасаді приміщення та вхідних дверях розміщена реклама ТОВ «Нова пошта», не демонтована сигналізація та електрична проводка, встановлені орендарем, стіни пофарбовані орендарем і не приведені в стан, в якому вони були на момент приймання приміщення у користування, підлога в незадовільному стані брудна, з залишками наклеєних орендарем червоних стрічок, відсутнє освітлення в 30-ти світильниках, при огляді встановлено: підлягають заміні лампи 30 шт., дросель 1 шт., стартери 7 шт., відсутній акт приймання-передачі від орендаря ТОВ «Нова пошта» до орендодавця ОСОБА_2 (а.с.20).

01 лютого 2016 року на адресу відповідача позивачем була направлена заява про те, що приміщення досі не повернуто, в ньому знаходяться речі ТОВ «Нова пошта», на фасаді приміщення та вхідних дверях розміщена реклама ТОВ «Нова пошта», не демонтована сигналізація та електрична проводка, встановлені орендарем, стіни пофарбовані орендарем і не приведені в стан, в якому вони були на момент приймання приміщення у користування, підлога в незадовільному стані брудна, з залишками наклеєних орендарем червоних стрічок, існують інші зауваження щодо стану приміщення, які орендодавцем були викладені в письмовому вигляді і надані орендарю раніше (а.с.21-22).

В заяві також було зазначено, що невиконання умов договору щодо приведення приміщення в належний стан та його звільнення, не дозволяє позивачу виконати зобовязання, які виникли в неї на підставі іншого договору, а також викладено прохання привести приміщення в стан, в якому воно перебувало на момент передачі від орендодавця, та звільнити його від речей ТОВ «Нова пошта».

З матеріалів справи вбачається 16 січня 2016 року, тобто в період часу, коли орендоване приміщення ще не було звільнено відповідачем, між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір оренди цього ж приміщення (а.с.37- 42).

06 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» було укладено додаткову угоду №б/н до договору оренди нежитлового приміщення №2001-ДО від 01 жовтня 2015 року, згідно якої сторони домовилися припинити вказаний договір оренди 06 квітня 2016 року (а.с.58).

Позивач вказала, що ТОВ «Нова пошта» за січень, лютий та березень 2016 року перерахував їй орендну плату по 6 449 грн. 64 коп. щомісяця, що сумарно становить 19 348 грн. 92 коп. та вимог за сплату орендної плати за вказаний часу до відповідача вона не заявляє.

Орендоване приміщення було повернуто позивачу 06 квітня 2016 року відповідно до акта приймання-передачі, підписаного сторонами ( а.с.57).

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, зазначила, що на момент підписання нею додаткової угоди 06 квітня 2016 року б/н до договору оренди нежитлового приміщення №2001-ДО від 01 жовтня 2015 року, згідно якої сторони домовилися припинити вказаний договір оренди 06 квітня 2016 року, відповідачем її було введено в оману, вона не зрозуміла, який документ підписує (а.с.60-64).

Однак, слід зазначити будь-яких належних доказів на підтвердження того, що додаткову угоду підписано позивачем саме під впливом оману позивачем суду надано не було.

Позивач ОСОБА_2 не надала суду належних доказів на підтвердження доводів про наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману та сам факт обману в розумінні ст. 230 ЦК України.

Отже, враховуючи, що додаткова угода згідно якої сторони домовилися припинити вказаний договір оренди нежитлового приміщення 06 квітня 2016 року, була укладена між сторонами - 06 квітня 2016 року, та наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких позивача введено в оману, і сам факт обману повинна довести саме позивач, яка вважає, що на час підписання додаткової угоди вона діяла під впливом обману, але належних доказів на підтвердження зазначеного позивачем суду надано не було, суд дійшов хибного висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання додаткової угоди недійсною з підстав введення її в оману, та стягнення з відповідача на користь позивача 17 379 грн. 08 коп. збитків у вигляді неотриманих доходів.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 837 грн. витрат на придбання електричних приладів слід зазначити, як вбачається з матеріалів справи згідно товарного чека від 26 лютого 2016 року, наданого позивачем на загальну суму в розмірі 837 грн. було придбано електричні прилади (а.с.14).

Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що ці електричні прилади були встановлені позивачем в орендованому приміщенні або ж передані позивачем відповідачу для їх встановлення в орендованому приміщенні, а також доказів на підтвердження того, що ці електричні прилади були відсутні в орендованому приміщенні після його звільненні відповідачем суду надано не було, а тому суд дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, слід зазначити, відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Доказів на підтвердження завдання відповідачем позивачу моральної шкоди суду надано не було, а тому суд дійшов необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 250 грн. 30 коп. вартості витрат за електричну енергію в орендованому відповідачем приміщенні слід зазначити, що вимоги в цій частині є обґрунтованими, оскільки за січень, лютий 2016 року станом на момент підписання акту приймання-передачі приміщення сума несплаченої відповідачем вартості використаної електроенергії на час, коли приміщення перебувало в оренді відповідача, становить 250 грн. 30 коп. (а.с. 7-10, 12, 13).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог позивача в частині визнання додаткової угоди недійсною, стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді неотриманих доходів в розмірі 17 379 грн. 08 коп., стягнення витрат на придбання електричних приладів в розмірі 837 грн. та стягнення 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про визнання додаткової угоди недійсною, стягнення збитків, компенсації за використану електричну енергію скасувати частково в частині визнання додаткової угоди від 06 квітня 2016 року до договору нежитлового приміщення №2001-ДО від 01 жовтня 2015 року недійсною, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на користь ОСОБА_2 збитків у вигляді неотриманих доходів в розмірі 17 379 грн. 08 коп., витрат на придбання електричних приладів у розмірі 837 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» в частині визнання додаткової угоди недійсною, стягнення збитків, витрат на придбання електричних приладів, відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді