05.01.2017 Справа № 337/2158/16-ц
Провадження №2/337/35/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Бондаренко І.В.

за участю секретаря Побережної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто » про встановлення порядку користування квартирою ,зміну договору найму жилого приміщення,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, зміну договору найму жилого приміщення, який в подальшому уточнили.

У позові вказали, що вони та відповідач зареєстровані та мешкають у квартирі № 109 будинку № 16 по пр.. Ювілейному у м.Запоріжжі загальною площею 69,16 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат площею 10,7 кв.м, 17, 5 кв.м та 17, 8 кв.м .Також в квартирі є коридор площею 6, 2 кв.м , кухня площею 7, 3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудована шафа площею 2, 5 кв.м. Квартира не приватизована.

На теперішній час позивачі з відповідачем однією сім»єю не проживають, не мають спільного бюджету для оплати комунальних послуг та інших платежів, в зв»язку з чим між сторонами виникають конфлікти та непорузуміння щодо оплати комунальних послуг по квартирі. З літа 2014 року позивачі проживають у кімнаті площею 10,7 кв.м., а відповідач мешкає у двох сміжних кімнатах площею 17,5 кв.м. та 17,8 кв.м. та перешкоджає позивачам користуватися зазначеними кімнатами та підсобними приміщеннями. Порядок користування кімнатами між позивачами та відповідачем у добровольному порядку не визначений, тому просили суд визначити порядок користування квартирою № 109 в будинку 16 по проспекту Ювілейному в м.Запоріжжя: виділити в користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату №1 площею 10,7 кв.м., ОСОБА_2 кімнату № 2 площею 17,5 кв.м., а ОСОБА_3 кімнату № 3 площею 17,8 кв.м, коридор площею 6,2 кв.м , кухню площею 7,3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудовану шафу площею 2, 5 кв.м.- залишити в загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, з відповідною зміною договору найму. В обґрунтування виділення ОСОБА_2 неізольованої кімнати № 2 площею 17,5 кв.м. послались на можливість перепланування цієї кімнати відповідно до варіанту №2 порядку користування квартирою, викладеному у висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи №451-16 від 22.11.2016 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, спілкуючись через перекладача, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник ОСОБА_1- ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3, спілкуючись через перекладача, позовні вимоги не визнав та зазначив що шлюб з позивачем ОСОБА_1 розірвано 11.03.2015 року на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя. Оскільки квартира АДРЕСА_1 є трикімнатною, то ОСОБА_3Ш проживає у кімнаті № 3 площею 17,8кв.м., а ОСОБА_1 з сином проживають у кімнаті № 1 площею 10,7 кв.м. В своїй кімнаті він мешкає з 2013 року і питань з боку позивачів стосовно його проживання в цій кімнаті ніколи не виникало. Відповідачі не сплачують комунальні послуги, у зв»язку з чим є заборгованість, він за власні кошти зробив ремонт у квартирі. При цьому він не оспорює того, що кімната № 2 площею 17,5 кв.м. вільна, і його син ОСОБА_2 має можливість в ній проживати, відповідач не чинить йому перешкод.

Представники ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували.

Представник третьої особи КП «Наше місто» у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 загальною площею 69,16 кв.м. неприватизована, складається з трьох житлових кімнат площею 10,7 кв.м, 17, 5 кв.м та 17, 8 кв.м. Кімнати №2 та №3 площами17, 5 кв.м та 17, 8 кв.м відповідно є суміжними, а кімната №1 площею 10,7 кв.м. є ізольованою.

Також в квартирі є коридор площею 6, 2 кв.м , кухня площею 7, 3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудована шафа площею 2, 5 кв.м.

Наймачем квартири є відповідач ОСОБА_3, в квартирі зареєстровані, згідно довідки МКП «Основаніє» від 13.11.2014 року, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2002 року по 11.03.2015 року.

ОСОБА_2, згідно свідоцтва про його народження 1-ЖС №051338 від 24.02.2007 року, є їх сином.

Судом встановлено, що між сторонами склався порядок користування вказаною квартирою, а саме позивачі ОСОБА_2Г, та ОСОБА_2 займають кімнату №1 площею 10,7 кв.м., відповідач ОСОБА_3 займає одну із суміжних кімнат №3 площею 17,8 кв.м., а друга суміжна кімната №2 площею 17,5 кв.м. є вільною.

Вказані обставини сторони не оспорюють, крім сторін по справі, ця обставина підтверджується наданими фотографіями кімнат спірної квартири.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.10.2015 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3, та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є знайомою позивачки ОСОБА_1, знає всю цю родину та буває у них в квартирі. До розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом у кімнаті №3 площею 17,8 кв.м., а син займав кімнату площею 10,7 кв.м.. Після розлучення у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почались скандали та сварки, він вигнав її з кімнати, вона перебралась у маленьку кімнату до сина. ОСОБА_1 з сином бояться користуватись іншими приміщеннями в квартирі, оскільки ОСОБА_3 їм погрожує. ОСОБА_1 бажає платити за комунальні послуги, але ОСОБА_3 їй не повідомляє реквізити для оплати. Про всі ці обставини їй відомо зі слів ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона давно знає ОСОБА_3 та його родину. Після розлучення з ОСОБА_1 відповідач проживає в кімнаті 17,8 кв.м., позивачі разом проживають у маленькій кімнаті, а інша велика кімната стоїть порожня, там немає меблів та речей, чому там ніхто не проживає їй не відомо. Ремонт в квартирі робив сам відповідач, він брав кредит на ремонт, сам сплачує комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що давно знає родину ОСОБА_1, буває у спірній квартирі. Вона бачить, що велика суміжна кімната стоїть порожня вже два роки, там ніхто не живе, ОСОБА_1 з сином займають разом маленьку кімнату, а відповідач іншу велику кімнату. Зі слів відповідача їй відомо, що він один сплачує комунальні послуги.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №451-16 від 22.11.2016 року, можливо визначення два технічно можливих варіанти визначення порядку користування спірною квартирою з урахуванням виділення кожному з трьох мешканців квартири окремої кімнати, а саме шляхом встановлення у кімнаті №2 площею 17,5 кв.м. перегородки з дверним отвором або перегородки облегшеної конструкції, внаслідок чого вказана кімната буде мати площу за першим варіантом 10,7 кв.м., а за другим варіантом 12,5 кв.м..

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу .

У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно зі ст. 63 ЖК Україи , предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до ст. 104 ЖК України та п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, які виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд на підставі ст. 104 ЖК України має право задовольнити вимоги члена сімї наймача про укладення з ним окремого договору найму, якщо відповідно до належної йому частки жилої площі (або з урахуванням фактично встановленого порядку користування цим приміщенням) йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України , а саме складається з однієї або декількох кімнат і, розмір якого не менший за встановлений для надання одній особі, тобто від норми середньої забезпеченості житлом у даному населеному пункті (ст. 48 ЖК України).

Рівень середньої забезпеченості житловою площею у м. Запоріжжі, встановлений постановою виконкому Запорізької ради народних депутатів та президії обласної ради профспілок № 2 від 08.01.1985 року, складає 8 кв.м на кожного члена родини.

Оскільки договір найму житлового приміщення укладається між наймодавцем та наймачем, судом встановлено, що наймодавцем в даному житловому спорі є КП «Наше місто» Департаменту ЖКГ Запорізької міськради, на балансі якого знаходиться вищевказана квартира, а договір найму укладений з відповідальним наймачем ОСОБА_3, відповідачем по справі. Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 разом з відповідачем є користувачами та наймачами житлового приміщення, які мають рівні права та обов'язки перед наймодавцем.

Тобто судом встановлено, що позивачі правомірно звернулися з позовом про зміну договору найму житлового приміщення до відповідача ОСОБА_3, який не згоден з їх вимогами.

Проте, предметом договору найму житлового приміщення може бути тільки ізольоване жиле приміщення, як зазначено в ст.63 ЖК України , тобто позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо зміни порядку користування квартирою, відповідно до якого за нею можливо закріпити в користування окрему кімнату №1 площею 10,7кв.м., не протирічать вимогам житлового законодавства, а також вимогам постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. з подальшими змінами до нього «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України», тому можуть бути задоволені.

Як вбачається з технічного паспорта квартири № 109, квартира має тільки одну ізольовану кімнату № 1 площею 10,7 кв.м. Перепланування суміжних кімнат №2, №3, площею 17,5кв.м. та 17,8кв.м. на окремі кімнати наймачами квартири на даний час не здійснено, чого сторони не оспорюють у судовому засіданні.

Таким чином уточнені позовні вимоги в частині виділення у користування ОСОБА_2 кімнати № 2 площею 17,5 кв.м., а ОСОБА_3 кімнату № 3 площею 17,8 кв.м задоволенню не підлягають, оскільки ці дві кімнати не є ізольованими жилими приміщеннями, і таке виділення їх в користування, як просить позивач, порушить вимоги ст. 63 ЖК України.

Перепланування вказаних кімнат в ізольовані, в тому числі враховуючи технічно можливі варіанти визначення порядку користування спірною квартирою, вказані у висновку судової будівельно-технічної експертизи №451-16 від 22.11.2016 року, сторони можуть зробити самостійно, без відповідного рішення суду та на підставі постанов Кабінету Міністрів України, які регулюють вказані питання.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки її позовні вимоги були задоволені. Вимоги ж ОСОБА_2 про стягнення з відповідача понесених ним витрат на сплату судового збору та на оплату експертизи задоволенню не підлягають, оскільки у задоволенні його позовних вимог було відмовлено, а тому вказані витрати відповідно до ст. 86 ЦПК України він має нести самостійно.

Керуючись ст.10,11,60,88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст.63, 104 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про встановлення порядку користування квартирою, зміну договору найму жилого приміщення - задовольнити частково.

Виділити в користування ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3, ізольовану кімнату №1 площею 10,7 кв.м., а коридор площею 6,2 кв.м , кухню площею 7,3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудовану шафу площею 2,5 кв.м. - залишити в загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Змінити договір найму квартири АДРЕСА_3, виділивши ОСОБА_1 у користування ізольовану кімнату №1 площею 10,7 кв.м., а коридор площею 6,2 кв.м , кухню площею 7,3 кв.м., санвузол площею 3,9 кв.м., вбудовану шафу площею 2,5 кв.м. - залишити в загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн..

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя