Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2927/15-ц

Провадження № 2/126/22/2017

"16" березня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Тупиця В. В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його дід ОСОБА_4. Після смерті діда відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд розташованого по АДРЕСА_1 Спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина ОСОБА_5 та позивач, неповнолітній спадкоємець першої черги, так як його батько - син спадкодавця ОСОБА_6 помер НОМЕР_1 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабка позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно: земельну ділянку (Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий Бершадського районною державною адміністрацією 04.03.2003 року) розміщену на території Лісниченської сільської ради; земельну ділянку (Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 виданий Бершадською районною державною адміністрацією 04.03.2003 року) розміщену на території Лісниченської сільської ради; грошові заощадження на рахунках № НОМЕР_3 в відділенні Ощадбанку України № НОМЕР_4 м. Бершадь; 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 ОСОБА_2 та відповідачка по справі ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги по закону на майно померлої, так як батько позивача помер НОМЕР_1 року. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом нема. На день смерті бабки ОСОБА_5 позивач був неповнолітнім і фактично прийняв спадщину у своє управління та володіння, що не заперечує і відповідач. Однак оформитися в правах спадкоємця і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості, в зв'язку з тим, що в даний час йому стало відомо, що відповідачка оформила всю спадщину на себе, приховавши сам факт існування позивача, надавши неправдиву довідку Лісниченської сільської ради, в якій, зацікавлені особи Лісниченської сільської ради в графі неповнолітні спадкоємці вказали, що таких немає. Також в заяві поданій нотаріусу відповідачка вказала неправдиву інформацію, а саме те, що інших спадкоємців першої черги на майно померлої немає. На сьогоднішній день ОСОБА_3 відмовляється розділити з ОСОБА_2 спадкове майно, в зв'язку з чим йому було відмовлено нотаріусом в оформленні спадщини. А тому, позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить винести рішення, яким скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року та перерозподілити спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали повністю, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просять задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, та пояснили суду, що вона є спадкоємцем першої черги за законом померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і спадщину після їх смерті прийняла і оформила у встановленому законом порядку, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними.

Суд вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу особа має право звернутись до суду.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дід позивача-ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, актовий запис № 36 та копією свідоцтва про народження позивача та про народження батька позивача.

Після смерті діда відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд розташованого по АДРЕСА_1

Спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина ОСОБА_5 та позивач, неповнолітній спадкоємець першої черги, так як батько позивача - син спадкодавця ОСОБА_6 помер НОМЕР_1 року, що підтверджується довідкою Лісниченської сільської ради № 497 від 28.08.2015 року та копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 13.

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( в ред. 1964 року) «Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того із батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.»

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабка позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 19 та копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про народження батька позивача.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно: земельну ділянку (Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданий Бершадського районною державною адміністрацією 04.03.2003 року) розміщеної на території Лісниченської сільської ради, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3954; земельну ділянку (Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 виданий Бершадською районною державною адміністрацією 04.03.2003 року) на території Лісниченської сільської ради, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3955; грошові заощадження на рахунках № НОМЕР_3 в відділенні Ощадбанку України № НОМЕР_4 м. Бершадь, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3953; 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 що підтверджується копію виписки з погосподарської книги на 15.04.1991 року та копією технічного паспорта; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, що належав покійній на підставі свідоцтва про правота спадщину за законом від 30.07.1999 року зареєстрованого в реєстрі за № 753, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3, що належав померлій на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 732.

ОСОБА_2 та відповідачка по справі ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги по закону на майно померлої, так як батько позивача помер НОМЕР_1 року, що підтверджується довідкою виданою Лісниченською сільською радою № 454 та копією свідоцтва про смерть батька ОСОБА_6, актовий запис № 13. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом нема. На день смерті бабки ОСОБА_5 позивач був неповнолітнім і фактично прийняв спадщину у своє управління та володіння, що не заперечує і відповідач.

Однак оформитися в правах спадкоємця і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості, в зв'язку з тим, що відповідачка оформила спадщину на себе, приховавши факт існування позивача, надавши неправдиву довідку Лісниченської сільської ради, в якій в графі неповнолітні спадкоємці вказано, що таких немає. Також в заяві поданій до нотаріуса відповідачка також вказала неправдиву інформацію, а саме те, що інших спадкоємців першої черги немає, що підтверджено копіями свідоцтв про право на спадщину.

На сьогоднішній день ОСОБА_3 відмовляється розділити з ОСОБА_2 спадкове майно, в зв'язку з чим йому постановою нотаріуса за № 666/02-31 від 25.08.2015 року було відмовлено в оформленні спадщини.

За умовами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України «внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини».

Згідно ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця мають право на обов'язкову частку у спадщині.

Згідно із ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_3, подаючи заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, діючи недобросовісно зазначила, що окрім неї у померлої ОСОБА_5 інших спадкоємців немає. При цьому відповідачка не надала нотаріусу та суду належних і допустимих доказів про відмову позивача від прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно із ч. 1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відтак, судовий захист права позивача може здійснюватись шляхом визнання таких свідоцтв про право на спадщину частково або повністю недійсним та визнання за ними права на відповідну частину спадкового майна.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного суду України від 06.06.2012 року по справі за № 6-32цс12, що у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування усіма судами України.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, визнавши недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року та перерозподіливши спадкове майно, що залишилося після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1268, 1280, 1301 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.11.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 3955 державним нотаріусом Касевич М.В., видане на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку розташовану на території Лісниченської сільської ради, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Бершадською районною державною адміністрацією 04.03.2003 року.

Перерозподілити спадщину, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, визнавши за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме на:

- земельну ділянку (Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий Бершадською районною державною адміністрацією 04.03.2003 року) розташованою на території Лісниченської сільської ради;

- 1/2 частину житлового будинку літ. «А» загальною площею 70.7 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель і споруд: веранда літ. «а», ганок літ. «а1», літня кухня літ. «Б», веранда літ. «б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «З», погріб літ. «З під», сарай літ. «Ж», споруди № 1.2.к розташованого по АДРЕСА_1

- житловий будинок літ. «А» загальною площею 59,4 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: веранда літ. «а», ганок літ. «а1», погріб літ. «Б під», сарай літ. «В», споруди № 1.2 розташований по АДРЕСА_2, що належали ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1787,60 грн. сплаченого ним судового збору та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь