Справа № 536/1915/16-ц
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Степаненка Ю.І.,
з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,
за участю позивача ОСОБА_1 та його представника по угоді адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання чотирьох неповнолітніх дітей,
Позивач ОСОБА_1 01 грудня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його користь в розмірі 50% з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання чотирьох неповнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, до їх повноліття.
В обґрунтування позову вказував, що 30 квітня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_3 і проживав з нею до кінця грудня 2015 року. Від шлюбу вони мають чотирьох дочок.
З кінця грудня 2015 року відповідачка залишила сім'ю та почала проживати з іншим чоловіком та винаймати з ним житло. Фактично шлюбні відносини були припинені у грудні 2015 року.
Останні дев'ять місяців він не одержує від ОСОБА_3 ніякої матеріальної допомоги на малолітніх дітей. Вона ухиляється від покладеного на неї обов'язку утримувати дітей.
На даний час вона десь неофіційно працює, яку заробітну плату отримує, йому не відомо. Він не може отримувати допомогу на дитину від держави в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так як йому не відомо про заробітну плату дружини.
Його пропозицію домовитися про її участь в утриманні дітей відповідач залишила без відповіді, аліменти вона нікому не сплачує, стягнень за виконавчими листами з неї не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків вона не має.
На даний час він працює, але отримує невелику заробітну плату, так як постійно допомагає дітям у навчанні, роботі в будинку, готує їм їжу, займається їх вихованням, що потребує багато уваги. Його рідні не мають можливості надавати йому матеріальну допомогу, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на його користь примусово за рішенням суду.
Позивач ОСОБА_1 та його представник по угоді адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, в його обгрунтування пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, згідно поштової довідки остання відсутня за адресою її місця реєстрації, а відтак в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином (а.с. 18).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що сторони від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4,5,6,7), які проживають з батьком та знаходяться на його утриманні.
Відповідач, як мати дітей, в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на своїх дочок не надає, хоч повинна надавати таке утримання.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, який є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та вимогам закону.
Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.
Керуючись ч.1,2 статті 3, ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 7,180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, статтями 10,11,88,209,212, 214,215,218, 367 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року в селі Колодяжне Кобеляцького району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання чотирьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 грудня 2016 року і до повноліття дітей, тобто до досягнення ними віку вісімнадцяти років.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.
Рішення про присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга на протязі десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю. І. Степаненко