РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Божко В.В.

при секретарі Гайфутдіновій Б.О.

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З вересня 2016 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо.

Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони уклали шлюб 01 листопада 2002 р., зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, а/з № 2127 /а.с. 4/.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовною, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7,10,11,12,17,27,31 ЦПК України, 104,105,110,112,113 Сімейного Кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01.11.2002 р., у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, а/з № 2127.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ -