У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 у жовтні 2014 року, йому завдані матеріальні збитки, які він просив стягнути з страхової компанії та винної особи.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 57 309 грн 08 коп. матеріальної шкоди, а також стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 50 000 грн матеріальної шкоди.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Кременецького районного суду Полтавської області від 28 липня 2016 року вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року та додаткове рішення від 28 липня 2016 року скасовано.

Стягнуто з ПАТ «Українська охоронно - страхова компанія» на користь ОСОБА_4 49 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 58 309 грн 08 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ПАТ «Українська охоронно - страхова компанія» просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційних скарг, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційні скарги є необґрунтованими і викладені в них доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача в частині визначення розміру завданої шкоди в результаті ДТП є недоведеними та не обґрунтованими, суд не взяв до уваги висновок експерта від 22 квітня 2015 року про вартість відновлювального ремонту та наряд-замовлення на ремонтні роботи; заяву повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду ОСОБА_4 разом з додатками; визнав що позивач заяву про страхове відшкодування подав до страхової кампанії за межами одного року з дня скоєння ДТП.

Відмовляючи позивачу в стягнені страхового відшкодування зі страхової компанії суд вказав порушення позивачем порядку подачі заяви про страхове відшкодування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що 05 жовтня 2014 року була дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, що належить йому на праві власності, отримав механічні ушкодження, винним в ДТП є відповідач ОСОБА_2, який застрахував свою відповідальність перед третіми особами у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», розмір матеріальної шкоди завданої позивачу становить 107 309 грн 08 коп. Ненадання позивачем доказів про фактичні витрати на проведення ремонту, при частковому відновленні автомобіля, не є підставою для відмови в стягненні матеріальної шкоди.

Крім того, відповідач ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не спростувала доводи позивача, що він в межах року звернувся до компанії з заявою про відшкодування страхового відшкодування.

Згідно частини 1 статті 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст. 1187 ЦК Українишкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1188 ЦК Українивизначений порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно до статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 34.1 страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності .» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд апеляційної інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович