Справа № 541/2246/16-ц
Провадження №2/541/65/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючої судді Куцин В.М.,

за участю секретаря Борисенко М.Б.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант-2005» про стягнення сум боргу орендної плати, пені та 3% річних,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся 29 вересня 2016 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант-2005» про стягнення суми боргу орендної плати, пені та 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 грудня 2012 року за номером № 03271 у Відділі Держземагенства в Миргородському районі зареєстрований договір оренди землі площею 4,53 га кадастровий номер :00:004:0029 укладений між позивачем та ПСП «Гарант-2005». Відповідно до пунктів 9 та 11 Договору оренди землі відповідач зобовязаний протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 5 % від нормативної оцінки земельних ділянок, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 20 грудня кожного року. В 2012 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України № 355/22/6-12 від 12.01.2012 р. та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки ріллі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 № 1185 - 1,756 становила 123423,16 грн., а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі з 2013 року складав 6171,16 грн. Даний розмір орендної плати сторони погодили додатком до договору оренди землі.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та пунктом 10 договору відповідач невірно проводив нарахування та виплату орендної плати, оскільки останнім не здійснювалось збільшення орендної плати на індекс інфляції.

Позивач вказує, що відповідачем ПСП «Гарант-2005» в порушення умов договору та вимог ст. 21 «Про оренду землі» за користування земельною ділянкою за 2013-2015 роки не доплачено йому орендну плату в сумі 4998 грн. 40 коп.; пені в сумі 15224 грн. 95 коп. та 3% річних в сумі 162,50 грн., яку просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Також просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в повному обсязі. В своїх поясненнях представник позивача звернув увагу на те, що збільшення розміру орендної плати з 2013 року здійснювалося на підставі додаткової угоди від 27.02.2013 року, яка передбачала обчислення орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельного паю щорічно на суму 6171 грн. 16 коп., яка не підлягала державній реєстрації, оскільки в звязку зі зміною порядку державної реєстрації з 01.10.2013 року реєстрації підлягали лише майнові права, а не угоди, як передбачав раніше Закон.

Представник відповідача ПСП «Гарант-2005», який діє на підставі доручення, ОСОБА_3, позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Стверджувала, що підприємством належним чином нарахована та виплачена орендна плата відповідно до умов Договору оренди землі. Позивачу сплачена в 2013- 2015 роках орендна плата в більшому розмірі ніж це передбачено умовами договору. Додаток до договору оренди землі датований 27.02.2013 року, яким в односторонньому порядку підприємством збільшено розмір орендної плати до 6171 грн. 16 коп. представник не вважає належними змінами до договору, так як вони не підписані позивачем та не пройшли державної реєстрації. Згідно пояснень представника позивача орендодавець ОСОБА_1 погодився зі змінами умов договору оренди лише в кінці 2016 року не повідомивши про це орендаря.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення не виплаченої орендної плати за землю та штрафних санкцій у вигляді пені та 3% річних не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 073280, виданого 01 жовтня 2004 року, належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,53 га, що розташована на території Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6).

21 грудня 2012 року у відділі Держземагенства в Миргородському районі був зареєстрований договір оренди земельної ділянки укладений між позивачем та ПСП «Гарант-2005», відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с.7,8).

З Договору вбачається, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,53 га, для виробництва сільськогосподарської продукції, за користування якою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 3514 грн. 33 коп. (п.9 Договору) в строк на 10 років (п. 8 Договору). Відповідно до п.5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 70286 грн. 54 коп. Також п. 8 Договору передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки визначені цим Договором справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Пунктом 10 договору передбачено, що «обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексу інфляції».

Даний договір підписаний особисто орендодавцем ОСОБА_1 і представником ПСП «Гарант-2005» та зареєстрований в Управлінні Держземагенства в Миргородському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи за № 03271 від 21 грудня 2012 року.

Додаток до договору оренди землі № 03271 від 21 грудня 2012 року підписаний лише представником ПСП «Гарант-2005» в якому вказано, що нормативно грошова оцінка земельного паю з 01.01.2012 року становить 123423,16 грн. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельного паю щорічно на суму 6171,16 грн. в грошовому виразі. Даний додаток до договору оренди землі не підписані орендодавцем і не зареєстрований в Державному реєстрі земель.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

У відповідності до ст.ст. 21-23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю ) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частинами 2 та 3ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач вказує, що отримав на виконання договору оренди від ПСП «Гарант-2005» за оренду земельної ділянки в 2013 та 2014 роках 6171 грн. 16 коп., а в 2015 році 7708 грн. 16 коп. Дані фактичні обставини визнаються представником відповідача.

Отже, предметом спору є невиплата орендної плати за земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, за період з 2013 по 2015 роки без урахування індексу інфляції, як того вимагає пункт 10 договору оренди.

Пунктом 36 договору встановлено, що зміна умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Відповідно змісту пункту 9 договору оренди укладеного між позивачем та відповідачем орендна плата визначається в незмінному розмірі 3514 грн. 33 коп.

Позивач вважає, що розмір орендної плати був переглянутий 27.02.2013 року шляхом підписання директором ПСП «Гарант-2005» додатку до договору оренди, в якому розрахунок орендної плати визначений в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельного паю щорічно на суму 6171 грн. 16 коп. Нормативно грошова оцінка земельного паю з 01.01.2012 року становила 123423 грн. 16 коп.

Якщо сторони змінюють договір за взаємною згодою то у такому випадку застосуванню може підлягати загальне правило про укладення договорів (ч. 1 ст. 638 ЦК), які визначають, договір є укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних його умов.

Домовленість про зміну договору є теж договором. У разі зміни договору за домовленістю сторін, моментом зміни зобов'язання є, відповідно, момент вчинення правочину, у формі домовленості сторін, про його зміну. Дане положення цілком відповідає змісту більш загального положення, що визначено у ч. 1 ст. 638 ЦК.

У разі якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили.

За змістом статті 654 ЦК зміна умов договору вчиняється в такій самій формі, що й договір. Оскільки відповідно до статті 20 Закону "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, то зміни, які вносяться шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, набувають чинності після їх державної реєстрації.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що додаток до договору оренди від 27.02.2013 року, який підписаний лише директором ПСП «Гарант-2005» не являється змінами до договору оренди, який укладений між позивачем та відповідачем. Суд приходить до даного переконання з підстав того, що вищевказаний додаток не підписаний позивачем, що вказує на відсутність взаємної згоди на зміну умов договорів оренди, а також додаток не містять інформації про його державну реєстрацію в порядку, передбаченому чинним законодавством, в супереч вимог ст. 654 ЦК України.

Суд не може взяти до уваги як належний доказ наданий в судовому засіданні представником позивача додаток до спірного договору, який підписаний орендодавцем ОСОБА_1, оскільки як повідомив представник позивача вказаний додаток підписаний орендодавцем в грудні 2016 року і про його підписання (згоду на зміну умов договору в частині розміру орендної плати) орендар не був повідомлений на час розгляду справи судом.

На думку суду не заслуговують на увагу твердження представника позивача, що зміна порядку державної реєстрації з 01.01.2013 року речових прав звільняла сторони від обовязку такої реєстрації додатку до спірного договору оренди, зважаючи на вище викладені обґрунтування та враховуючи, що право на отримання і виплату в певному розмірі орендної плати за земельну ділянку є речовим правом.

Виплата орендної плати в підвищеному розмірі в 2013-2015 роках орендодавцю є добровільною виплатою ПСП «Гарант-2005» плати за користування землею в більшому розмірі, ніж визначено умовами договору, з чим орендодавець погодився та прийняв орендну плату у збільшеному розмірі без внесення змін до договору оренди землі.

Враховуючи те, що виплати, які проведені позивачу за договорам оренди є більшими ніж розмір орендної плати передбаченої договором (3514,33 грн.) разом із урахуванням індексу інфляції відповідно до п. 9 договору оренди, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені бути не можуть.

Керуючись статями 10, 11, 60, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант-2005» про стягнення сум боргу орендної плати, пені та 3% річних, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4