Справа № 152/34/17
У Х В А Л А

12 січня 2017 року

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2017 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява, ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення, яку в порядку, передбаченому ст.11-1 ЦПК України, передано в провадження судді Соколовської Т.О.

Під час вивчення позовної заяви та доданих до неї матеріалів і вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено підстави для самовідводу, передбачені п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, у звязку із наявністю обставин, що можуть викликати сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Так, під час вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення було встановлено, що позивачем у вказаному позові є ОСОБА_1, який довгий час був сусідом судді Соколовської Т.О., перебуває з нею до цього у дружніх стосунках, з часу виїзду його за межі України часто спілкується з нею у телефонному режимі.

Вказана обставина, викликає сумнів у обєктивності та неупередженості судді Соколовської Т.О.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 ч.1 ст.20 ЦПК України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Згідно із ч.1 ст.23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21, 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Із розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за № 10 72/0/4 13 від 16.01.2013 року "Про деякі застосування норм ЦПК України" вбачається, що з метою уникнення у сторін сумнівів щодо обєктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи вбачається наявність підстав для самовідводу судді.

Отже, з врахуванням принципу цивільного процесуального права процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК України).

Виходячи з вимог ст.ст. 20, 23 ЦПК України, вказаних вище розяснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, з метою економії процесуального строку розгляду справи та забезпечення прав сторін на неупереджений і своєчасний розгляд справи і вирішення цивільних прав, вважаю вирішити питання про самовідвід судді Соколовської Т.О. до відкриття провадження у справі шляхом його задоволення у звязку із наявністю обставин, що можуть викликати у сторін сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, у звязку із задоволенням заяви судді про самовідвід права позивача та відповідачів не порушуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 3, 20, 21, 23, 25, 116, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Прийняти самовідвід судді Соколовської Т.О.

Передати справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення на повторний автоматичний розподіл без участі судді Соколовської Т.О.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Соколовська