РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» грудня 2017 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої: судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Баскакової К.А.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський цивільну справу за позовом виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду від 01.08.2016 року малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було відібрано у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто з ОСОБА_2, та ОСОБА_4 аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі по 200 грн. з кожного, починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Комісією в складі працівників служби у справах дітей та міського центру соціальних служби неодноразово обстежувалися умови проживання гр. ОСОБА_2, за місцем проживання по АДРЕСА_1 під час яких мати рідко перебувала вдома.

Відповідно до актів обстежень умов проживання, санітарно-гігієнічний стан у будинку був незадовільним, були виявлені особи сумнівної поведінки, які перебували у стані, схожому до алкогольного сп'яніння та поводились агресивно.

Незважаючи на погіршення стану здоров'я відповідач зловживати спиртними напоями не перестала.

Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 27.07.2017 року № 251 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» було затверджено висновок про доцільність позбавлення матері її батьківських прав відносно сина, та скасовано рішення про повернення дитини ОСОБА_2

В зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по належному вихованню дитини просить позбавити відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві. Також, підтвердила, що відповідач повністю самоусунулась від виховання свого сина ОСОБА_3, не цікавиться його здоров'ям та життям.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, суду пояснила, що дійсно її сім'ю неодноразово відвідували представники служби у справах дітей, працівники центру соціальних служб, її заслуховували на відповідних комісіях. Вона намагається виправитись та просить не позбавляти її батьківських прав.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, свідків, дослідивши зібрані по справі матеріали та оцінивши їх в сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Копією свідоцтва про народження, НОМЕР_1 стверджується, що відповідач по справі є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах з 16.03.2015 року.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 01.08.2016 року малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було відібрано у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто з ОСОБА_2, та ОСОБА_4 аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі по 200 грн. з кожного, починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту відібрання дитина знаходилась у Володимир-Волинській спеціалізованій школі-інтернат І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки».

З пояснень представника позивача вбачається, що за час перебування на обліку служби у справах дітей відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, схильна до зловживання спритними напоями. З відповідачем неодноразово проводилась профілактична робота щодо забезпечення належного виховання сина, створення йому відповідних умов для проживання, однак матір на зауваження не реагує. 12.05.2017 року взагалі не з'явилась на засідання комісії.

Відповідач ОСОБА_2 визнала, що дійсно пройшла курс лікування від алкогольної залежності, проте безуспішно. Вважає, зо вона взмозі навести порядок в будинку та забезпечити дитині належне виховання.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, що нею, як соціальним педагогом, неодноразово відвідувалась сім'я відповідача, яка належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню дитини. Матір попереджали на засіданнях комісії змінити негативну поведінку, зобов'язали пройти курс лікування від алкоголю, надали можливість виправитись, однак вона наданим шансом не скористалась.

Поясненнями свідка ОСОБА_7 підтверджено, що при обстеженні умов проживання, мати часто перебувала в стані алкогольного сп'яніння, умови проживання для дитини незадовільні. Не дивлячись на курс лікування від алкоголю відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, має епілептичні напади.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він здійснював вихід по місцю проживання відповідача, яка неодноразово перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 25 січня, 21 квітня, 26 травня, 04 липня, 28 листопада, 07 грудня 2017 року санітарно-гігієнічні умови проживання дитини незадовільні, відсутня постільна білизна, а мати перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 27.07.2017 року № 251 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» було затверджено висновок про доцільність позбавлення матері її батьківських прав відносно сина, та скасовано рішення про повернення дитини ОСОБА_2

З рапорту-характеристики наданої дільничним офіцером поліції Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2 по місцю проживання характеризується з негативної сторони, схильна до вживання спиртних напоїв та ведення антигромадського способу життя, час від часу в її будинку збираються особи сумнівної поведінки, з останньою проводились профілактичні бесіди щодо недопущення вчинення антигромадської поведінки в подальшому, однак вона не реагує.

Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 27.07.2017 року № 251 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1» було затверджено висновок про доцільність позбавлення матері її батьківських прав відносно сина, та скасовано рішення про повернення дитини ОСОБА_2

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_2 відсторонились від виховання та утримання свого сина не прийняла ніяких дій та намірів щодо забезпечення умов для його проживання та виховання в належних санітарно-побутових умовах.

В суду не виникає сумнівів щодо об'єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини та її байдужого ставлення.

Відповідачкою не наведено доказів на спростування зазначених фактів.

Отже, позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитини гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст. 169 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодексу України, ЦПК України та на підставі ст.ст. 164, 165, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула