У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 6 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КовальчукСергій Павлович, про припинення іпотеки та скасування обтяжень,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про припинення іпотеки та скасування обтяжень.

В обґрунтування позову посилався на те, що у квітні 2007 року між ним та АКІБ «Укрсиббанк» в забезпечення виконання кредитного договору було укладено договір іпотеки, предметом якого стала належна йому на праві власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірну квартиру приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. накладено заборону.

У грудні 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Укрсиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і договором іпотеки з позивачем.

У листопаді 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до нього, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 615 150,39 грн та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Вважав, що оскільки на момент звернення до суду із позовом, мають місце два судових рішення, які набрали чинності та відповідно яких задоволення вимог банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не є можливим, у зв'язку з пропуском відповідачем строків позовної давності для стягнення основного боргу, тому, на його думку, і зобов'язання у вигляді іпотеки перед відповідачем також повинно бути припинено.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року позов задоволено.

Визнано припиненим нотаріально посвідчений договір іпотеки від 4 квітня 2007, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2

Знято заборону на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме квартиру № АДРЕСА_1 та вилучено запис про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від6 грудня 2016 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року в частині скасування арешту нерухомого майна, обтяження, накладених на спірну квартиру постановами державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від

10 листопада 2014 року та 20 жовтня 2014 року та вилучення запису про обтяження № 7645685 та № 7409118 відповідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про скасування арешту нерухомого майна, обтяження, накладених на спірну квартиру постановами державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від

10 листопада 2014 року та 20 жовтня 2014 року та вилучення запису про обтяження № 7645685 та № 7409118 відповідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відмовлено.

В іншій частині заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 травня 2016 року залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зняття заборони на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме квартиру № АДРЕСА_1 та вилучення запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст.ст. 1, 3, 17 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 61 ЦПК України, ст. 391 ЦК України та виходив із наступного.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада

2015 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, яке набрало законної сили, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що 13 травня 2009 року АКІБ «Укрсиббанк» звертався до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4,

ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 70 567,62 дол. США, що в еквіваленті становило 543 370,75 грн. Ухвалою цього ж суду від 31 травня 2012 року позовна заява АКІБ «Укрсиббанк» залишена без розгляду, та не скасована і не змінена в установленому законом порядку.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано вказували, що оскільки первісний кредитор та його правонаступник після ухвалених судових рішень від

17 листопада 2015 року та від 10 березня 2016 року про відмову у задоволенні позову про стягнення боргу у повному обсязі та звернення стягнення на предмет іпотеки втратили своє право на проведення стягнення та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, тому за відсутності обґрунтованої вимоги кредитора на момент вирішення спору про припинення іпотеки, слід вважати, що іпотека є припиненою, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року.

Враховуючи викладене та наявність накладеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. заборони на нерухоме майно та запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися належним на праві власності майном - трикімнатною квартирою АДРЕСА_1, суди дійшли вірного висновку, що вимога про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття заборон та обтяжень іпотекою, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., та вилучення записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підлягає задоволенню.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від

12 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 6 грудня 2016 року ідоданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КовальчукСергій Павлович, про припинення іпотеки та скасування обтяжень, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від

12 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від6 грудня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна