Справа № 500/6693/16-ц
Провадження № 2/500/664/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, 1а, свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно умов якого усе своє майно залишила ОСОБА_5. 25.03.2013 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається з вищевказаного майна. ОСОБА_3 надала заяву, якою на спадщину не претендує. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмолено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору забудови від 17.07.1970 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_6 державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого реєстрі № 2-2978 була відведена земельна ділянка площею 500 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, 1а.

Відповідно до довідки № 9 від 18.01.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, 1а побудований у 1976 році, є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 333018 від 26.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_6 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 25.03.2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна,1а.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 28.05.1996 року державним нотаріусом ОСОБА_6 державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 4/2580, ОСОБА_4 заповіла житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, 1-а ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 151614, виданого 16.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_6 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Тугаєва».

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45315554 від 05.10.2016 року, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_8, заповіт ОСОБА_4 від 28.05.1996 року, зареєстрований за № 4-2580 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса з заявою від 01.11.2016 року згідно якої повідомила, що спадщину у встановлений строк не прийняла, звертатись до суду для поновлення терміну про прийняття спадщини не буде, не буде заперечувати проти прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, донькою померлої.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину за заповітом, то спадкування вищевказаного житлового будинку повинно здійснюватися за законом.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії IV- УР № 1190509, виданим 10.07.1962 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 407796, виданим 22.02.1986 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_9 змінила прізвище на «Ільїна».

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі на будинок № 1а по вул. Щепкіна в м. Ізмаїл Одеської області.

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса ОСОБА_6 міського нотаріального округу ОСОБА_8 № 02-14/727 від 10.11.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Вислухавши, думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 25.03.2013 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Щепкіна, 1а.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10