Справа № 219/45/17
Провадження №2/219/1030/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 міської ради в особі міського голови ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

Так, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Зазначена позовна заява носить немайновий характер.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень. Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлюється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб.

В свою чергу позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що міська рада не має можливості сплатити судовий збір, оскільки всі платежі проходять через управління Казначейської служби в м. Бахмут, та на те, що бюджет міської ради не є достатнім для витрат даного характеру, проте в підтвердження його тяжкого матеріального положення та зазначених вище доводів щодо недостатності бюджету міської ради для витрат даного характеру ніяких доказів суду не надано, що безпосередньо суперечить частині 3 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України та частині 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», в яких зазначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Також позивачем порушено вимогу ч. 1 ст. 120 ЦПК України щодо додання ним до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, оскільки подано лише одну копію позовної заяви з додатками до неї, а позов предявлено до двох відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, позивач не дотримався вимог статті 82 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», що позбавляє суд вирішити викладену в позовній заяві вимогу щодо звільнення його від сплати судового збору під час відкриття провадження.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд зобовязаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до статей 19, 24 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

З урахуванням наведеного, позовна заява ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач повинен зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, що позивачем не зроблено. Відповідно до ст. 121 ЦПК України позов, поданий без додержання вимог викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з надання строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків пять днів з дня отримання ним копії зазначеної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О.С. Конопленко