Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1701/16-ц
Провадження № 2/674/181/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці , в порядку ст.197 ЦК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до

Дунаєвецької міської ради Хмельницької області,

третя особа : Дунаєвецька районна державна адміністрація

Хмельницької області

про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку

та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ :

08 грудня 2016 року позивачі ,ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований в с.Кривчик Дунаєвецького району Хмельницької області.

Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 2,94 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги як дружина та син померлого, спадщину прийняли, оскільки проживали та були зареєстровані з спадкодавцем за однією адресою в АДРЕСА_1 Дунаєвецького району Хмельницької області та окрім них інших спадкоємців більше немає, з заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався.

24 листопада 2016 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий Дунаєвецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області 09 квітня 2008 року, тобто після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки право на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_3 виникло при житті, відповідно до розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 06 лютого 2008 року №135/2008р, а тому позивачі змушенні звернутися до суду з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви в яких позов підтримали, просили його задовольнити та проводити розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, в якій проти позову не заперечує і просить справу розглядати у його відсутності.

Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, в якій не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,94 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Позивачі є єдиними спадкоємцями за законом на майно померлого, як син та дружина, які прийняли спадщину після смерті батька та відповідно чоловіка згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, які проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією свідоцтва про народження та одруження, довідкою №790 від 23.11.2016 року, виданою Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області про реєстрацію, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 46196329 від 16.12.2016 рок з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року не заводилася.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 листопада 2016 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 на земельну ділянку, що розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_2, виданого Дунаєвецькою райдержадміністрацією 09.04.2008 року не можуть в зв'язку із тим, що державний акт на зазначену земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації від 06 лютого 2008 р. №135/2008-р. «Про надання в натурі (на місцевості земельної частки (паю) на території Рахнівської сільської ради» ОСОБА_3 - власнику сертифіката серії НОМЕР_3 надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територій Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району земельну ділянку площею 2,94 га, що підтверджується копією даного розпорядження.

09 квітня 2009 року ОСОБА_3 на підставі вищезазначеного розпорядження Дунаєвецькою райдержадміністрацією видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 площею 2,94 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81, що підтверджується копією державного акта та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачі позбавлені можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5, виданий ОСОБА_5, 09 квітня 2008 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації № 135/2008-р. від 06.02.2008 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1 порушує права позивачів, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію.

Позивачі позбавлені можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»,спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Суд вважає, що позивачі, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_3 за життя набув право на земельну ділянку площею 2,94 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району його право на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачів, а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст. 346,ст.ст.1216, 1218, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 09 квітня 2008 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації № 135/2008-р. від 06.02.2008 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81 та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81.

Визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,94 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, як за спадкоємцем за законом, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,94 га, яка розташована на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, як за спадкоємцем за законом, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук