Справа № 2-4760/09
Провадження № 6/521/22/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» січня 2017 р. Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2009р. позовні вимоги задоволені. Суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» 55610,48грн.- суму основного боргу, 3261,18 заборгованість за відсотками, 720,33грн. нараховану пеню за кредитом, 595,92грн. сплачене держмито, 30грн.- сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а всього стягнути 60217,92грн.

На виконання вказаного рішення суду Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. було видано виконавчі листи, які знаходяться на виконанні у Київському ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист №2-4760/09, виданий Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. таким, що не підлягає виконанню та скасувати постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Одеси ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4760/09, виданим Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. за виконавчим провадженням ВП №52500185 від 04.10.2016р. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що заочне рішення від 13.10.2009р. ним отримано не було, а 11.10.2016р. ним отримано копію постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Одеси ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4760/09 про стягнення з нього боргу на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в сумі 60217,92грн. В цей же день він отримав копію вказаного виконавчого листа, в якому вказано про строк його пред»явлення до примусового виконання 23.10.2012р., в якому містяться відмітки про відмову у відкритті та повернення цього листа стягувачу. Вважає, що оскільки рішення суду набрало чинності більш ніж сім років тому, ніяких правових підстав для його виконання немає, оскільки згідно набутого чинності 21.03.2011р. Закону України «Про виконавче провадження» строк пред»явлення виконавчого листа до виконання складає 1 рік.

Посилаючись на викладене, просив визнати виконавчий лист №2-4760/09, виданий Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р., таким, що не підлягає виконанню та скасувати постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Одеси ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4760/09, виданим Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. за виконавчим провадженням ВП №52500185 від 04.10.2016р.

Сторони в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином. ПАТ КБ «Приватбанк» надав свої заперечення та просив в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13 жовтня 2009р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» 55610,48грн.- суму основного боргу, 3261,18 заборгованість за відсотками, 720,33грн. нараховану пеню за кредитом, 595,92грн. сплачене держмито, 30грн.- сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а всього стягнути 60217,92грн.

На виконання вказаного рішення суду Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. було видано виконавчі листи, які знаходяться на виконанні у Київському ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У виконавчому листі №2-4760/09, який виданий Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 60217,92грн. дійсно вказано строк пред»явлення до виконавчої служби 23.10.2012р.

Згідно листа Київського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 12.12.2016р. вбачається, що у Київському ВЛВС м.Одеси знаходиться на виконанні виконавчий лист №2-4760/09, виданий Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 60217,92грн. Згідно бази даних ЄДРВП на підставі вказаного виконавчого листа відкривалися та закривалися наступні виконавчі провадження:

-ВП №18973688, відкрите 24.09.2010р., повернуто стягувачу 03.03.2011р. на підставі п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП №34287151, відкрите 04.09.2012р. повернуто стягувачу 28.11.2013р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП №44239410, відкрите 01.08.2014р., повернуто стягувачу 29.12.2014р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП №49577126, відкрите 08.12.2015р., повернуто стягувачу 25.03.2016р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-ВП № 52500185, відкрите 04.10.2016р., яке на сьогоднішній день перебуває на виконанні.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 30.11.2009р., тобто на день видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

З 21.03.2011р. згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» N 2677-VI від 04.11.2010р. набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» стаття 22 якої вказувала на те, що виконавчі документи можуть бути пред»явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» N 2677-VI від 04.11.2010р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Згідно до п.п.2, 4 ч.1, ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла у період з 03.03.2011р. до 25.03.2016р. виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Таким чином, стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» мав право неодноразово звертатися до виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-4760/09, виданого Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошової суми в розмірі 60217,92грн., оскільки, як вказувалося вище, на пред»явлення виконавчого листа до виконання розповсюджується строк встановлений на момент його видачі.

Виходячи з того, що відповідно до Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах затвердженого постановою пленуму ВССУ від 25.09.2015 року №8 «Частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК. Проте у звязку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 4 ст. 369 ЦПК, у суддів виникали труднощі під час її застосування.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання».

Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 369 ЦПК України передбачені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України ухвалою суду можна визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, лише у випадках:

а) якщо його було видано помилково;

б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності зібрані докази, суд вважає,що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в своїй заяві, не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимог заявника про скасування постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Одеси ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-4760/09, виданим Малиновським районним судом м.Одеси 30.11.2009р. за виконавчим провадженням ВП №52500185 від 04.10.2016р., суд роз»яснює, що такі вимоги мають розглядатися в порядку пред»явлення скарги на дії державної виконавчої служби.

Керуючись ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.А. Мазун