Справа № 138/3689/16-ц
Провадження №:2/138/133/17
10 березня 2017 року м. Могилів - Подільський
Могилів - Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Жикевич Т.Б.,
за участю секретаря Цибульської Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Могилеві - Подільському Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та вселення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона є власником квартири № 6 у житловому будинку № 5, що знаходиться по площі Соборій в м. Могилів-Подільський Вінницької області. Попереднім власником вказаної квартири був ОСОБА_4, який передав дану квартиру в заставу АО «Ощадбанк» в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Квартиру АДРЕСА_1 було продано на прилюдних торгах, а 20.03.2015 було зареєстровано право власності позивача на дану квартиру та видано приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу свідоцтво № 472 про право власності на таке майно.
Після придбання квартири позивач дізналась, що в ній зареєстровані та проживають родичі колишнього власника, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Позивач надсилала відповідачам листвимогу про зняття з реєстрації та надати вільний доступ до квартири, що є власністю позивача.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.03.2017, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 6(8) в будинку № 5 на площі Соборній у м. Могилів-Подільський Вінницької області та заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинити ОСОБА_1 перешкоди у відновленні стану квартири № 6(8) в будинку № 5 по площі Соборна у м. Могилів-Подільський Вінницької області, що передбачений свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі за № 472 від 22.03.2015 залишено без розгляду.
Враховуючи те, що відповідачі добровільно не виконують вимоги позивача, вона звернулась до суду зі вказаним позовом та просить, зокрема, виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та вселити позивача в дану квартиру, а також стягнути з відповідачів судові витрати.
В судове засідання сторони спору не з'явились.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином шляхом публікації оголошення про виклик до суду в пресі, зокрема, газетах «Урядовий курєр» та «Вінничина».
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
20.03.2015 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 відповідно до ст. 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведені прилюдні торги було посвідчено свідоцтво про право власності на майно, зареєстроване в реєстрі за № 472. Відповідно до вказаного свідоцтва, ОСОБА_1 належить на право власності майно, що складається з квартири № 6(8), яка знаходиться в будинку під номером 5, розташованому на площі Соборній в м. Могилеві-Подільському Вінницької області (а.с.13).
Право власності позивача було зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.03.2015, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35249155 від 20.03.2015 (а.с.14).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Так, заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2016 року, зобовязано ОСОБА_4, як колишнього власника квартири № 6 по площі Соборній, 5 в м. Могилів-Подільський Вінницької області, не чинити перешкоди ОСОБА_1 шляхом надання позивачу вільного і безперешкодного доступу до квартири (а.с.18-33).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстровані за вказаною вище адресою, що підтверджується листами № 02-22/71 та № 02-22/75 від 06.01.2017 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області (а.с.55,56).
Як слідує з позову, відповідачі добровільно не звільняють квартиру, яка належить позивачу.
08.07.2016 позивач надсилала відповідачам листи-вимоги про зняття з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_2(8) в м. Могилів-Подільський Вінницької області та надати вільний доступ до вказаної квартири позивачу, однак, як слідує з позову, відповідачі добровільно вимоги позивача не виконують.
Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводить добровільно або в судовому порядку.
В порядку ч. 4 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Стаття 55 Конституції України наділяє кожну особу право захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань.
Враховуючи викладене суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зокрема, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 6(8), яка знаходиться в будинку під номером 5, розташованому на площі Соборній в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, а відповідачі самовільно зайняли без дозволу позивача дану квартиру, чим порушують її право на володіння, користування та розпорядження таким майном.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.
В матеріалах справи є квитанції про сплату судового збору за сім вимог немайнового характеру.
Разом з тим, ухвалою суду від 10.03.2017, було залишено без роз розгляду за клопотанням представника позивача чотири вимоги немайнового характеру, а саме про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 6(8) в будинку № 5 на площі Соборній у м. Могилів-Подільський Вінницької області та заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинити ОСОБА_1 перешкоди у відновленні стану квартири № 6(8) в будинку № 5 по площі Соборна у м. Могилів-Подільський Вінницької області, що передбачений свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі за № 472 від 22.03.2015.
Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд вважає, що з відповідачів потрібно стягнути в рівних частинах на користь позивача судові витрати у виді судового збору за одну вимогу немайнового характеру щодо вселення позивача в належну їй квартиру в розмірі 551 грн. 20 коп.
Крім того, з відповідачів потрібно стягнути судовий збір в розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного за позовні вимоги, щодо їх виселення з квартири № 6 по площі Соборній, 5 в м. Могилів-Подільський Вінницької області.
Крім того, згідно п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
З квитанцій наданих представником позивача, ним було сплачено судові витрати за публікацію оголошень в пресі в розмірі 660,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 116, 150, 190 Житлового Кодексу Української РСР, ст. 319 ЦК України, ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд
Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири № 6 (8) в будинку № 5 на площі Соборна у м. Могилів-Подільський Вінницької області.
Вселити ОСОБА_1 в квартиру № 6 (8) в будинку № 5 на площі Соборна у м. Могилів-Подільський Вінницької області
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах судові витрати у виді судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок та витрати повязані з публікацію оголошення у пресі в розмірі 660 (шістсот шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Решту судового збору залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Т.Б.Жикевич