УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду зі скаргою на дії Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, просив: «Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області закінчити виконавче провадження №46472479 за стягненням з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 945760,41 грн.».

Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, ОСОБА_1 посилається на наступне, що 20 листопада 2014 року старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Долобанько А. В. було відкрито виконавче провадження №46472479 на підставі виконавчого листа №755/20798/14-ц виданого 20.11.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 945760,41 грн. 05 жовтня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі №755/13746/16-ц, якою скасовано рішення Постійного діючого третейського суду при асоціації Українських банків від 16.05.2014 року по справі №650/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 15.05.2017 року представник ОСОБА_1, звернувся до державного виконавця Малиновського ДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про закінчення виконавчого провадження №46472479, яка залишилась без належного реагування. 21 липня 2017 року, у відповідь на адвокатський запит №64-07/17 від 10.07.2017 року щодо отримання інформації про закінчення виконавчого провадження №46472479, Малиновський відділ ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому зазначається, що дане виконавче провадження не закрите у зв'язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження належним чином завіреної ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійсно діючого третейського суду при Асоціації українських банків. Оскільки державним виконавцем Малиновського відділу ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не взято до уваги ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05.10.2016 року, якою скасовано рішення Постійного діючого третейського суду при асоціації Українських банків від 16.05.2014 року по справі №650/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та не здійснено усіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив скаргу на дії державного виконавця задовольнити на підставі доводів, наведених у змісті поданої до суду скарги.

Заінтресовані особи Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»в судові засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження" визначено, що Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред'явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленному законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

У відповідності статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі обов'язково мають бути зазначені його назва, дата видачі, найменування органу, посадової особи, що видали документ, дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ, найменування стягувача і боржника, їх адреси, дата і місце народження боржника та його місце роботи (для громадян), номери рахунків у кредитних установах (для юридичних осіб), а також резолютивна частина рішення, дата набрання чинності рішенням та строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2014 року, Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсмоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задоволено.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Білоконь Ю.М. від 16.05.2014 року по справі № 650/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 936 000,41 грн., витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 9 760,00 грн.

09 лютого 2015 року старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Долобанько А. В. було відкрито виконавче провадження №46472479 на підставі виконавчого листа №755/20798/14-ц, виданого 20.11.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу у розмірі 945760,41 грн. (а.с.12)

05 жовтня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою заявлені вимоги ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2014 року по справі №650/14 задоволено.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2014 року, яке ухвалено у справі №650/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано. (а.с.7-11)

15 травня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця Малиновського відділу ДВС міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закриття виконавчого провадження №46472479, оскільки, рішення третейського суду, за яким відкрите виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1, скасоване ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року. (а.с. 13)

21 липня 2017 року, у відповідь на адвокатський запит №64-07/17 від 10.07.2017 року щодо отримання інформації про закінчення виконавчого провадження №46472479, Малиновський відділ ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому зазначається, що дане виконавче провадження не закрите у зв'язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження належним чином завіреної ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійсно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла станом на 05 жовтня 2016 року) виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разіскасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як роз'яснено у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, заявник ОСОБА_1, як боржник в процедурі виконавчого провадження, оскаржує бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №46472479 за стягненням з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 945760,41 грн.

Відповідно п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень,

затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 5) обов'язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що державний виконавець, вчиняючи будь - яку виконавчу дію, повинен переконатись в законності своїх дій, перевірити наявні в матеріалах виконавчого провадження доказів, в свою чергу, заявником не надано державному виконавцю відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області доказів, які б слугували беззаперечною підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

При наявності обставин, які зумовлюють закінчення виконавчого провадження, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст.39 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного Відділу державної виконавчої служби.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вирішення питання щодо підстав закінчення виконавчого провадження входить до компетенції державного виконавця і є його правом, а не обов'язком відповідно до ст.39 Закону України „Про виконавче провадження", тому за відсутності відомостей, які б свідчили, що на момент звернення з цією скаргою до суду рішення третейського суду, на підставі якого видано виконавчий лист, де боржником виступає ОСОБА_1, скасовано, у державного виконавця відсутні підстави для прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу суду, який видав виконавчий лист.

Дії державного виконавця, його відмова від вчинення певної виконавчої дії, зволікання з вчиненням виконавчих дій, а також відмова у задоволенні заяви про відвід державного виконавця можуть бути оскаржені особами, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до виконання виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1, заінтересовані особи Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Публічне акціонерне товариство «Укрсобанк» на дії чи бездіяльність державного виконавця є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", п.18 Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Публічне акціонерне товариство «Укрсобанк» на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я