АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/774/17 Справа № 185/3180/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року позивач звернулась з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 350/12. ОСОБА_3 є її донькою, ОСОБА_5 - онукою, їх місце проживання зареєстровано в квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Дніпровська, 350/12, проте фактично вони не проживають за місцем реєстрації більше одного року, особистих речей в квартирі не має, всі необхідні комунальні послуги оплачує вона та не має можливості оформити пільги, на які має право як учасниця бойових дій, тому що відповідачі відмовляються надати свої документи. Враховуючи викладене, просила суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 350/12.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Дніпровська, 350/12, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою 21 квітня 1995 року, р№2-2356, свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою 15 грудня 2004 року, р№2-5192.

В квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Дніпровська, 350/12 зареєстровано місце проживання ОСОБА_3, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сімї від 18 березня 2016 року, виданою комунальним підприємством «К-П-1», відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Актом від 23 березня 2016 року, складеним головним інженером, паспортистом, майстром ПП «К-П-1» та сусідами, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька власника квартири), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (онука власника квартири), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (онук власника квартири), не проживають з травня 2014 року в квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Дніпровська, 350/12. Проте, допитані судом першої інстанції свідки підтвердили наявність конфлікту між сторонами з приводу проживання відповідача з дітьми в квартирі позивача, вказали, що позивач виганяла доньку з дитиною з квартири навесні 2014 року, підтвердили заміну замків в спірній квартирі, вказали, що зараз в спірній квартирі проживає квартирант.

31 серпня 2016 року ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про вселення її з дітьми у вищевказану квартиру, посилаючись на те, що ОСОБА_2 позбавляє її права користування житлом, вигнала з дитиною з квартири, змінила замки на дверях.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не чинить перешкод відповідачу та її дітям у користуванні житлом не можуть бути прийнято до уваги, оскільки судом встановлено, що позивач змінила замки у спірній квартирі, що підтверджує поважність причин непроживання відповідача з малолітніми дітьми за місцем реєстрації.

Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є крайнім заходом, а відтак у справах цієї категорії необхідно враховувати не лише факт відсутності особи в житловому приміщенні понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, а і причини такої відсутності.

Решта доводів апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суди та не впливають на встановлені судом фактичні обставини справи.

Таким чином, порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С. Городнича

ОСОБА_7