РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/734/17

Провадження № 2/700/437/17

12 грудня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що з 04 травня 2012 року вона та відповідач перебували у законному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 22 жовтня шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний.

Після розірвання шлюбу позивач з відповідачем проживають окремо, син проживає разом з нею. Спору стосовно місця проживання дитини не було. Відповідач не заперечував, що син проживає з позивачем. Відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні.

На даний час син проживає разом із позивачем, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина знаходиться на обліку в Лисянській районній лікарні вчасно проведені профілактичні щеплення, проводяться амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з його народження і по даний час здійснює позивач, відповідач участі у цій сфері життя дитини не приймав.

Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник органу опіки та піклування Лисянської районної державної адміністрації позов в засіданні підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що будуть відповідати інтересам малолітнього ОСОБА_3

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 22 жовтня шлюб між ними був розірваний.

Після розірвання шлюбу позивач з відповідачем проживають окремо, син проживає разом з позивачем. Спору стосовно місця проживання дитини не було. Відповідач не заперечував, що син проживає з позивачем. ОСОБА_2 життям сина не цікавився, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні.

На даний час син проживає разом із позивачем, забезпечений гідними умовами проживання. Дитина знаходиться на обліку в Лисянській районній лікарні вчасно проведені профілактичні щеплення, проводяться амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з його народження і по даний час здійснює позивач, відповідач участі у цій сфері життя дитини не приймав.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї.

Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Із урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що надані суду докази свідчать про ухилення відповідача від своїх обов'язків щодо виховання дитини, відповідач не бере участі у вихованні дитини без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Керуючисьст.ст.121, 141, 150, 151, 155, 164 СК України, ст.ст.3, 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Лисянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 позбавити батьківських прав на дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції в Черкаській області від 28.08.2012 серії НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.М. Яценко