Справа № 150/747/17
Провадження № 2/150/309/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Гендзьори О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Чернівецька державна нотаріальна контора Вінницької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького районного суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, право на земельну ділянку площею 2,21 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є онукою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьком позивача був син померлої - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Зазначає, що оскільки на час смерті ОСОБА_2 вона проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_2, відтак спадщину прийняла, інших спадкоємців немає. ОСОБА_2 належала земельна ділянки площею 2,21 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Згідно із довідкою відділу ГУ Держегокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 входить в список громадян-власників земельних сертифікатів КСП «Поділля», за нею зареєстровано сертифікат серії НОМЕР_1. Вказаними документами підтверджується право померлої на вищезазначену земельну ділянку, у Публічній кадастровій карті України відомості про земельну ділянку з даним кадастровим номером відсутні. Зважаючи на те, що правовстановлюючий документ щодо належності померлій бабі позивача земельної ділянки не зберігся, позивач не в змозі оформити спадщину.

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви.

Представник відповідача - Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Чернівецька державна нотаріальна контора Вінницької області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, через канцелярію суду подала письмову заяву, у якій вимоги позивача визнає та не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника.

Відповідач та третя особа скористались наданим їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України правом на подання клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відтак, суд розглядає справу по наявних у ній доказах.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла баба позивача - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого повторно 18.10.2017 виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

У свідоцтві про народження батька позивача - «ОСОБА_8» його матір'ю записано «ОСОБА_2», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 04.08.1952.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7, виданого 12.05.1965, батьком ОСОБА_4 (позивача) записаний «ОСОБА_8», матір'ю - «ОСОБА_7».

Позивач звернулась до суду як «ОСОБА_4», оскільки згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого повторно 21.01.2015 виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12.08.1990 зареєстрували між собою шлюб, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище «ОСОБА_4».

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого 05.03.1996 Моївською сільською радою Чернівецького району.

Згідно довідки виконкому Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області за № 1923 від 12.12.2017, після смерті ОСОБА_2, останнє місце проживання якої було с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, залишилася спадщина, яка знаходиться в с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області. Спадкоємцем за законом є ОСОБА_6, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інформацією про наявність інших спадкоємців виконком Моївської сільської ради не володіє.

Відповідно до довідки №1941 від 22.12.2017, виданої виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрована, але проживає в с. Моївка з 1996 року.

Той факт, що позивач на момент смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, проживала в с. Моївка підтверджується також копією її трудової книжки серії НОМЕР_8 (дата заповнення 08.09.1987), завіреної підписом секретаря виконкому Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Чернівецькому районі Вінницької області від 19.10.2017 за №-100/0-0.38-231/150-17, ОСОБА_2 входить в список громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Поділля», який затверджено розпорядженням Чернівецької райдержадміністрації за №130 від 25.05.2005 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю громадянам-власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Поділля» на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Так, 25.05.2005 Чернівецька районна державна адміністрація Вінницької області прийняла вищезазначене розпорядження № 130, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо складання держаних актів на право власності на землю громадянам-власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Поділля» на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, та передала земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з самого розпорядження №130 Чернівецької райдержадміністрації від 25.05.2005 та додатку до нього, ОСОБА_2 входить у список громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Поділля» за №1436, їй належить земельна ділянка НОМЕР_11 площею 2,21 га, кадастровий № НОМЕР_9.

Відповідно до інформації, яка міститься в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються районною державною адміністрацією Вінницької області (с. Бабчинці КСП «Поділля»), копія якої знаходиться в матеріалах справи, на підставі рішення Чернівецької райдержадміністрації від 13.11.1996 за №323 на ім'я ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат серії НОМЕР_10.

Спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 являється позивач ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину, про що свідчить довідка №1923 від 12.12.2017, видана Моївською сільською радою Чернівецького району Вінницької області.

У спадковому реєстрі заведена спадкова справа № 61560164 після смерті ОСОБА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію №49874840 від 15.11.2017.

Однак, ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадкові права на вищевказану земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, про що свідчить постанова державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 15 листопада 2017 року за № 1043/02-31.

Позивачем було подано оголошення в газету «Чернівецька зоря» від 22.12.2017 про втрату сертифікату на земельну ділянку серії НОМЕР_10, виданого на ім'я ОСОБА_2

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась до 01 січня 2004 року, правовідносини, пов'язані з прийняттям спадщини регламентуються нормами Цивільнго кодексу УРСР 1963 року.

Зазначене відповідає пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, розясненням, що містяться в абз.3 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до зазначених нормативних актів та розяснень, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема, згідно з ч.ч.1, 2 ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла баба позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її онука - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвами про народження позивача, її батька - ОСОБА_3, свідоцтвом про шлюб позивача та свідоцтвом про смерть батька позивача - ОСОБА_3

Згідно довідки № 1923 від 19.12.2017, виданої виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом залишилася ОСОБА_1, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину та нею було прийнято все майно спадкодавця.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Чернівецькому районі Вінницької області від 19.10.2017 за №-100/0-0.38-231/150-17, ОСОБА_2 входить в список громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП «Поділля». Відповідно до інформації, яка міститься в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються районною державною адміністрацією Вінницької області (с. Бабчинці КСП «Поділля»), копія якої знаходиться в матеріалах справи, на підставі рішення Чернівецької райдержадміністрації від 13.11.1996 за №323 на ім'я ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат серії НОМЕР_10.

Однак, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 за законом, своїх спадкових прав на належний спадкодавцеві вищезазначений земельний пай не може оформити у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця на земельну частку (пай), яка є об'єктом спадкування, про що свідчить постанова державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області № 1043/02-31 від 15.11.2017.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відтак, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі вищенаведеного, суд, з метою захисту майнових прав ОСОБА_1, прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 215, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_1, право на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у вигляді земельної частки (паю), площею 2,21га, яка розташована в землях Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 27.12.2017.

Суддя Б.Б. Кушнір