Провадження №4-с/263/84/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

при секретарі Коростовцевій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1., заінтересована особа ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №52390152 щодо повернення виконавчого документу стягувачу.

В обґрунтування зазначила, що 28 березня 2014 року Жовтневим районним судом Донецької області було ухвалено рішення у цивільній справі № 263/1244/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - АТ «Родовід Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

20 серпня 2014 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору (далі - виконавчий лист).

АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Жовтневого районного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявами про відкриття виконавчого провадження, відповідно до яких було відкрито виконавче провадження № 52390152.

28 серпня 2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №52390152 від 03 серпня 2017 року, яка винесена державним виконавцем Центрального районного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 Підставою для повернення виконавчого документу стягувачу стало те, що виявити майно боржника не виявилось можливим та джерела доходів відсутні. Проте, виконавчим листом встановлено стягнення заборгованості за кредитним договором, а не тільки звернення стягнення на майно боржника.

Вважає, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №53290152 було порушено вимоги ст.ст.10,18 ЗУ «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме не здійсненні усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». Державний виконавиць недбало поставився до своїх прямих обовязків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк». У звязку з чим, просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №52390152 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 03 серпня 2017 року та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню від 03 серпня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Представник заявника у судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання про розгляд скарги без участі АТ «Родовід Банк».

Державний виконавиць Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала на адресу суду клопотання про розгляд скарги без її участі та заперечення відповідно до яких просила суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі та на обґрунтування зазначила перелік дій виконаних у виконавчому провадженні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

05 жовтня 2016 року набрав чинності новий Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно з п. п. 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на викладене, враховуючи, що виконавчі дії розпочато до набрання чинності указаним Законом та продовжувалися виконуватися після набрання ним чинності, державним виконавцем виконавчі дії здійснено відповідно до цього Закону, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають як положень Закон № 1404-VIII, так і Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-ХІV).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Частинами 1 та 2 статті 6 Закону № 606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Державний виконавець розяснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону № 606-ХІV).

Згідно з приписами ст. 19 Закону № 606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статтею 11 Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що на виконанні Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій знаходилось на примусовому виконанні у державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 перебувало виконавче провадження № 52390152 за виконавчим листом № 263/1244/14-ц від 20 серпня 2014 року, виданого Жовтневим районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2О на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 574814,94 грн., судовий збір у розмірі 3654,00 грн.,а всього 578468,94 грн.

28 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52390152.

29 вересня 2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2016 року нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

Згідно з інформаційною довідкою №31/5-1441-7639 від 06 грудня 2016 року територіального сервісного центру № НОМЕР_1 в Донецькій області транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно з довідкою Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи від 28 вересня 2016 року, 29 листопад 2016 року - інформацію не знайдено.

Згідно з довідкою Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію від 28 вересня 2016 року, 29 листопад 2016 року - інформацію не знайдено.

Згідно з довідкою ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками від 28 вересня 2016 року, 29 листопад 2016 року - юридичними особами та/ або фізичними особами підприємцями - фізичну особу підприємця припинено.

Згідно з актом від 07 липня 2017 року при виході за адресою, вказаною у виконавчому проваджені за адресою: вул. К.Лібкнехта,65-26 встановлено зі слів сусідки, що боржник ОСОБА_2 з сімєю продав зазначену квартиру десять років потому та знаходиться на теперішній час в Росії. У зазначеному акті будь-які відомості щодо особи, яка надавала пояснення відсутні.

Згідно з довідкою Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи від 18 липня 2017 року інформації не найдено.

Згідно з довідкою ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками від 18 липня 2017 року - юридичними особами та/ або фізичними особами підприємцями - фізичну особу підприємця припинено.

Згідно з довідкою ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками від 18 липня 2017- юридичними особами та/ або фізичними особами- підприємцями- фізичну особу підприємця припинено.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Квартира яка вказана у виконавчому листі належить ОСОБА_3

Згідно з відповіддю Державної міграційної служби України ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з постановою від 03 серпня 2047 року виконавчий лист № 263/1244/14-ц, виданий 20 серпня 2014 року за виконавчим провадженням №52390152 повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3.12 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція), в редакції на момент відкриття виконавчого провадження, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Розділом VIII Інструкції передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника, де у пунктах 1, 2 передбачено, що виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Разом з цим, відповідно до вимог п. 3.12 Інструкції до інших органів, які б могли надати відомості про боржника та його майно, запитів державним виконавцем не направлено, що вказує на неналежну організацію розшуку боржника та його майна.

Також, матеріали виконавчого провадження не містять документів на підтвердження отримання державним виконавцем відповіді від Управління превентивної діяльності ГУ НП в Донецькій області, а також даних, які дії цим Управлінням вчинялися на розшук арештованого майна.

Державним виконавцем не обґрунтовано та не доведено неможливість та неефективність вчинення інших заходів ніж ті, які були ним здійснені з метою виконання рішення суду у справі, а також не доведено безрезультатність здійснення заходів з розшуку майна боржника протягом строку встановленого законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконачого документу стягувачу від 03 серпня 2017 року по виконавчому провадженню №52390152 є передчасним, оскільки не проведено усіх можливих та необхідних дій щодо виконання рішення суду, а тому постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту статті 452 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставинах, суд вважає, що права стягувача порушені і підлягають судовому захисту, шляхом визнання дій державного виконавця по винесенню постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві неправомірними, та скасування постанов державного виконавця.

Оскільки при розгляді скарги згідно з ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги понесені заявником не були, судом не вирішується питання щодо стягнення таких витрат.

На підставі викладеного, Законом України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.477-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 03 серпня 2017 року в рамках виконавчого провадження №52390152.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 03 серпня 2017 року в рамках виконавчого провадження №52390152.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня проголошення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Д.В.Киян