НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 січня 2017 рокуСправа № 322/1178/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_1,

ОСОБА_2

про: визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад рік без поважних причин.

25 листопада 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач з урахуванням уточнень, просив суд: визнати ОСОБА_1, 1983 року народження, та ОСОБА_2 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач проживає у власному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, та несе всі обов'язки стосовно сплати комунальних послуг та інші витрати.

Будь-яких відносин сторони не підтримують, домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період їхньої відсутності немає.

На підставі викладеного та посилаючись на норми ст.ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. 405 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, не повідомили суд про причини неявки, а також не надіслали до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні 04.01.2017 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.10.2016 № 71373198.

Відповідачі, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, але фактично не проживають за цією адресою, з 2005 року та з 1997 року відповідно, що підтверджується довідкою Самійлівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 23.11.2016 № 450.

Обставини щодо непроживання відповідачів за вищезазначеною адресою протягом декількох років також підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме дружина власника, їх діти і батьки. При цьому, членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За правилами ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищенаведеними доказами підтверджено, що відповідачі не проживають у спірному жилому приміщенні більше року. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності причин відсутності відповідачів за зареєстрованою адресою їхнього проживання.

Таким чином, відповідачі, відповідно до ст. 405 ЦК України, втратили право на користування житлом.

З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано квитанції № 31 від 25.11.2016, № 0.0.671041196.1, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1 102,40 грн., отже сума судових витрат, що підлягає стягненню з кожного відповідача на користь позивача, становить: 1 102,40/2 = 551,20 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

2. Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, які втратили право користування житлом - будинком АДРЕСА_1.

3. Стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.) з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков