Справа № 148/1579/16-ц Провадження № 22-ц/772/151/2017Головуючий в суді першої інстанції Штифурко Л. А.
Категорія 81Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, від імені та в інтересах ОСОБА_2, про виправлення описок у судовому рішенні, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року позов задоволено (а.с.85-86).

Надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до ОСОБА_6 малолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 30.06.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору, оплату послуг перекладача в сумі 520 грн., оплату на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Зазначене рішення залишено у силі ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 листопада 2016 року (а.с.175-177) та набрало законної сили.

25 листопада 2016 року ОСОБА_1, від імені та в інтересах ОСОБА_2,звернувся до суду з заявою про виправлення описок у судовому рішенні Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року (а.с.184-185).

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року заяву задоволено.

Виправлені допущені у рішенні Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року, ухваленому в цивільній справі №148/1579/16-ц, описки, вказавши у п'ятнадцятому абзаці його мотивувальної частини, що ОСОБА_1 запрошує на термін з 01.07.2016 року по 30.06.2017 року ОСОБА_7 та виклавши другий і третій абзац його резолютивної частини в наступній редакції:

«Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до ОСОБА_6 малолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, по 30.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору, оплату послуг переклада в сумі 520 грн, оплату правової допомоги в сумі 1000 грн.».

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оскаржує її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, а тому просив її скасувати.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, від імені та в інтересах ОСОБА_2, про виправлення описок суд першої інстанції врахував, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 та надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до ОСОБА_6 малолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди та супроводу батька. Однак під час ухвалення зазначеного рішення судом першої інстанції були допущенні описки, а саме: в мотивувальній частині рішення суд вказав, що ОСОБА_1 запрошує ОСОБА_7 з 01.07.2017 року; в другому абзаці резолютивної частини рішення судом допущено описку в імені та по батькові відповідача та батька дитини, без згоди та супроводу якого дозволено тимчасовий виїзд дитини за кордон, та замість правильного «ОСОБА_4» вказано «ОСОБА_7»; така ж описка допущена і в третьому абзаці резолютивної частини рішення при стягненні на користь позивача ОСОБА_2 судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.19 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 посилається на порушення вимог процесуального права, як підставу для скасування ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року, а саме те, що ОСОБА_4 не було заздалегідь належним чином повідомлено про місце та час розгляду справи.

Проте зазначене твердження спростовується матеріалами справи, так відповідно до телефонограми (а.с.192), 25 листопада 2016 року, ОСОБА_4 було повідомлено про місце та час розгляду заяви про виправлення описки в судовому рішенні.

В матеріалах справи відсутні будь-які заяви від ОСОБА_4 про відтермінування розгляду зазначеної заяви.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.219 ЦПК України заява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні розглядається протягом десяти днів з дня її надходження.

Згідно ч.4 ст.219 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Враховуючи особливу процедуру розгляду заяв про виправлення описок у судовому рішенні, Законом не визначеного чіткого строку протягом якого сторони у справі повинні бути повідомлені про розгляд зазначеної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Береговий О.Ю.