Справа № 182/7006/16-ц
Провадження № 2/0182/319/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.01.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

06 лютого 2014 року помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_2 були його мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та він. Жодного заповіту померлий не залишив. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру № 37, розташовану в буд. № 212/3 по вул.Шевченко в м.Нікополь. Вищевказаний будинок був кооперативним і його батько набув право володіння цією квартирою шляхом виплати всіх пайових внесків. Даний факт підтверджується ордером № 2002 від 15.10.1985 року, виданим Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Нікополя, реєстраційним посвідченням від 20.01.1992 року, виданим Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації, технічним паспортом від 15.01.1992 року. За вищевказаною адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали з 03.12.1985 року по день смерті останнього (довідка ОСББ „Металург № 1/12-2016 від 16.12. 2016 року). За життя ОСОБА_2 не зареєстрував право власності на квартиру № 37, розташовану в буд.№ 212/3 по вул.Шевченко в м.Нікополь, в порушення абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України. Але, відповідно до розяснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається, відповідно, квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від спадщини. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори ОСОБА_3 не подавала, а отже фактично спадщину прийняла. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, але нотаріус листом від 07.02.2015 року, вих.№ 20/01-16, відмовила в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру і вказала на необхідність звернення до суду. 12 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06 лютого 2014 року (суддя Тихомиров І.В., справа № 182/3226/15-ц). Але до початку розгляду справи по суті, 04 липня 2015 року, його мати ОСОБА_3 померла. Жодного заповіту померла не залишила. На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала за адресою: м.Нікополь, вул.Шевченко буд.212/3, кв.37. Він є спадкоємцем першої черги, згідно ст.1261 ЦК України, та взагалі єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 З заявою про прийняття спадщини та заявою про отримання свідоцтва про власності на спадок за законом до нотаріуса він не звертався, знаючи про відмову приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Таким чином, він може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за законом, на квартиру № 37, розташовану в буд.№ 212/3 по вул.Шевченко в м.Нікополь лише через звернення до суду із відповідною позовною заявою.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 06.02.2014 року помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.9). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 були дружина померлого та мати позивача ОСОБА_3 (а.с.10) та позивач (а.с.8). Жодного заповіту померлий не залишив. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру № 37, розташовану в буд. № 212/3 по вул.Шевченко в м.Нікополь (а.с.11-15). Вищевказаний будинок був кооперативним і спадкодавець набув право володіння цією квартирою шляхом виплати всіх пайових внесків. За вищевказаною адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали з 03.12.1985 року по день смерті спадкодавця (а.с.16, 20). За життя ОСОБА_2 не зареєстрував право власності на квартиру № 37, розташовану в буд.№ 212/3 по вул.Шевченко в м.Нікополь. ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, але нотаріус листом від 07.02.2015 року, вих.№ 20/01-16, відмовила в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру і вказала на необхідність звернення до суду (а.с.17). 12.05.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 06.02.2014 року. Але до початку розгляду справи по суті, 04.07.2015 року, ОСОБА_3 померла (а.с.18). Жодного заповіту померла не залишила. На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала за адресою: м.Нікополь, вул.Шевченко буд.212/3, кв.37 (.с.20). Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги ОСОБА_3 З заявою про прийняття спадщини та заявою про отримання свідоцтва про власності на спадок за законом до нотаріуса позивач не звертався.

Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №37, розташовану в буд.№ 212/3 по вул.Шевченко в м.Нікополь (загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м.), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 04 липня 2015 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_5