З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.01.2017 сел. Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Смілянського Є.А., при секретарі судового засідання Гапон Т.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ « про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ « Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ « про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.
Позов обгрунтував тим, що 02 вересня 2016 року уклав з ТОВ «Лізингова Компанія «Авто Лайф»» договір фінансового лізингу № 0210 з додатками, які йому не були надані. Відповідно до умов договору лізингодавець, відповідач по справі, бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - трактор «Булат 3544 САВ», об»єм двигуна 2,1, дизель, тип коробки передач механічна, привід 4х4, зазначений у п. 1.1 договору у власність та передати предмет лізингу у користування йому - лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором.
Згідно рекламних повідомлень у представництві в м. Кременчуці Полтавської області він довідався, що є можливість одержання трактора за умовами Лізингового Договору і з метою придбання трактора він звернувся до представника Компанії «Авто лайф», що знаходиться в м. Кременчук, де повноважні представники повідомили йому про те, що трактор марки « Булат 3544 САВ», об»єм двигуна 2,1, дизель, тип коробки передач механічна, привід 4х4 можна придбати у їх компанії вартістю 60 000 грн і є можливість його одержання після першого платежу, після чого я в той же день у представництві відповідача уклав ОСОБА_2 і на той момент не міг навіть допустити того, що всі ці попередні домовленості скасовуються моментом підписання Договору.
Він 02 вересня 2016 року сплатив на рахунок відповідача ТОВ «Лізингова Компанія «Авто лайф» комісію за організацію угоди в розмірі 15 545 грн, але всупереч усній домовленості з представником відповідача про постачання йому трактора після першого платежу, - виконання договору відповідачем не відбулося, тобто відповідач відмовився передавати йому трактор, вказавши усно, що сплачена ним сума в розмірі 15 545 грн є комісією за організацію та оформлення договору. Також цієї дати ним було сплачено відповідачу 28 870 грн, як вартість за передачу йому трактора. Отже, 02 вересня 2016 року всього ним було сплачено відповідачу 44 415 грн.
Він 08.09.2016 року направив відповідачу пропозицію про добровільне розірвання договору та повернення йому коштів у розмірі 44 415 грн, сплачених ним на користь відповідача, але відповідач листом від 21.09.2016 року № 75 повідомив його про те, що його кошти в розмірі 44 415 грн, одержані ТОВ «Лізингова Компанія «Авто лайф» згідно п. 9.6 Договору зараховані: в розмірі 15 545 грн - як комісія за організацію угоди, а решта із 44 415 грн в розмірі 28 870 грн як аванс за передачу трактора.
Він вважає, що зазначена угода порушує його права як споживача, містить несправедливі умови, а також суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про фінансовий лізинг».
Згідно з п. 9.1 договору перший лізинговий платіж складається із: комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням цього договору, яка розраховується як комісія за організацію, що становить 7% від суми 8412, 12 доларів США - вартості трактора і про таку суму йому було невідомо, а очевидно вона була внесена до договору після його підписання, адже до підписання договору і під час його підписання сторони домовлялися про придбання ним трактора вартістю 60 000 грн.
Згідно з п. 8.2 договору фінансового лізингу вартість предмету лізингу становить 8412, 12 доларів США, авансовий платіж складає частину від вартості предмету лізингу та становить відсоток в розмірі 30 60 відсотків від вартості предмету лізингу, а при підготовці підписання договору про доларовий еквівалент вартості трактора навіть мови із відповідачем не було.
Відповідно з п . 10.3 договору фінансового лізингу попередній розмір шомісячного періодичного платежу становить 176, 30 доларів США згідно його обмінного курсу до української гривні, на фактичну дату укладення Договору, що відповідно становить 4654, 32 гривень.
Згідно з п .10.12 договору фінансового лізингу дострокове погашення може відбуватися не раніше ніж через 12 місяців після підписання акту приймання передачі предмету лізингу, при цьому сторони зобов»язані підписати додаткову угоду про порядок дострокового закриття платежів.
Фактично для нього умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, а внаслідок укладення цього несправедливого договору - утворився дисбаланс договірних прав і обов'язків на його шкоду, як споживача.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (надалі по тексту - Закон України) фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.
За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ трактор марки « Булат 3544 САВ», об»єм двигуна 2,1, дизель, Тип коробки передач механічна, привід 4х4 - у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати йому у користування, як лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виконавець, виробник, надавач послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору, які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3 ст. 18 цього закону.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, частиною 2, ч. 3 п. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві.
Свій позов обґрунтовує конкретними пунктами Договору, які за своїми ознаками вказують на несправедливість окремих положень та умов договору, а саме:
-Відповідач не надав йому додатків до Договору № 1, № 2, № 3 і він на даний момент не має оригіналів названих додатків, а обіцянки відповідача надати їх після внесення першого платежу, що ним було виконано залишилися не виконаними.
-Більше того, в п. 1.2 Договору зазначено: вартість предмету лізингу та розмір авансового платежу вказується в Додатку, але фактично його ціна, крім зазначеного в доларах США також зазначено вартість 222 080 грн, що було вписано після підписання договору, інакше він на таку високу ціну ніколи б не погодився і про неї б не домовлявся.
-пункт 1.4 Договору: Лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за якість, комплектність, справність предмету лізингу, а відповідальність несе продавець. На практиці це означає, що йому може бути переданий трактор несправний, не укомплектований, тобто не якісний товар і він повинен ці проблеми вирішувати із заводом виробником у м. Мінську в Білорусії, що є не реальним і не для нього здійсненним.
-п.1.4 предмет лізингу може бути замінений на інший предмет, а умови заміни і розрахунки вказуються в додатковій угоді до цього договору. Про таку додаткову угоду та її істотні умови сторони мову не вели і на даний час ні угоди ні розрахунків щодо заміни предмету договору не вироблено і не підписано сторонами, що підтверджує недобросовісність умов Договору.
-п. 2.2 строк дії Договору - до повного виконання зобов»язань, але не більше 60 місяців тобто, необхідно зробити висновок про те, що відповідач зацікавлений у більш тривалому строку дії Договору на 5 років, щоб діяв механізм сплати різних надуманих платежів протягом цього терміну.
-п. 2.2 строк дії Лізингу - з дати передачі предмету та закінчується через 60 місяців з моменту підписання договору, що не відповідає іншим умовам договору, а саме: розмірам щомісячних платежів та термінам їх сплати.
-п. 2.4 …При наявності взаємних невиконань зобов»язань сторонами ОСОБА_2 Лізингу діє до повного їхнього виконання. Тобто, за умови невиконання яких небудь зобов»язань відповідача за Договором Лізингу він, навіть за умови сплати платежів в повному обсязі, буде позбавлений права оформити на своє ім»я право власності на трактор мінімум 5 років протягом дії договору лізингу.
Також не законними є інші умови договору, а саме:
- про те, що в разі непогашення заборгованості за 1 місяць договір вважається таким що втратив силу та є розірваним за порушення умов договору. Така істотна умова є несправедливою та такою, що порушує дисбаланс договірних прав та обов»язків сторін за договором, адже в нього як у звичайної людини може статися складна ситуація із можливістю місячного платежу і з цих причин він буде позбавлений права на оплачене частково майно.
-вимагати від лізингоодержувача відшкодування лізингодавцю збитків, завданих внаслідок його дій або бездіяльності. Така умова є практично повторенням умови в п. 3.2.6 Договору і є не лише не справедливою,а і принизливою та такою, що навіть не конкретизує яке таке повинно бути діяння, щоб завдати збитки відповідачу.
-розірвати даний договір в односторонньому поряду і навіть при цьому не повідомляти його, як сторону за договором. Така умова є не лише не добросовісною, а й такою, що порушує права споживача, які визначені відповідним Законом «Про захист прав споживача».
-в разі прострочення строку сплати платежів лізингодавець має право вимагати повернення предмету лізингу. Така умова з різними тлумаченнями повторюється постійно та є несправедливою.
-в разі затримки терміну повернення трактора протягом 10 днів відповідач має право його конфіскувати. Така умова схожа на застосування додаткової міри покарання в кримінальному праві.
Також відповідач при укладенні договору не врахував того, що Законом від 22 вересня 2011 р. № 3795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" відповідна норма Закону доповнена частиною другою, за якою у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до преамбули Закону № 1023-XII він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, але цих положень Закону відповідач не врахував.
Всі вказані у Договорі необхідні до сплати види платежів, які повинен сплачувати позивач є перебільшеною кількістю, які є в переліку, наведеному в статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг «.
В договорі зазначено: лізингоодержувач зобов»язаний відшкодувати лізингодавцю всі витрати, втрати та збитки, які можуть виникнути у лізингодавця в зв»язку з порушенням вимог сервісного обслуговування. Ця умова не узгоджується із умовою, в якій зазначено: «За свій рахунок, (лізингоодержувача) вчасно та в повному обсязі виконувати всі сервісні заходи щодо предмету лізингу». Тобто, ця умова є несправедливою: адже він повинен виконати сервісне обслуговування за свій рахунок і при цьому - відшкодувати лізингодавцю всі витрати, втрати та збитки, які можуть виникнути у лізингодавця в зв»язку з порушенням вимог сервісного обслуговування, тобто цими умовами порушуються права споживача та вони є несправедливими.
Умова договору про те, що він бере на себе всі ризики пов»язані з пошкодженням або втратою, викраденням або передчасним зносом предмету або його частини незалежно від подій є несправедливою і недобросовісною та порушує права споживача, оскільки в разі настання зазначених випадків відшкодування одержить власник відповідач по справі, а згідно даних умов власник за умови настання зазначених випадків одержить подвійне відшкодування і від страхової компанії і від користувача предметом.
Умова договору про те, що в разі виникнення податкових та прирівняних до них платежів відповідач має право вимагати зміни розміру лізингових платежів, а лізингоодержувач зобов»язаний прийняти такі зміни є не справедливою, дисбалансною та такою, що в разі її виконання завдасть мені шкоду, оскільки це є фактично зміна умов договору в односторонньому порядку, що не передбачено Законом і не може бути передбачено умовами Договору.
Умова договору про те, що в разі суттєвих змін курсу долара США лізингодавець в односторонньому порядку збільшує платіж є несправедливою і недобросовісною.
Умова договору про те, що після підписання даного договору всі попередні домовленості вважаються такими, що втратили силу є не лише не законною і не справедливою, а і кримінально караною.
Також відповідачем порушено порядок здійснення сплати лізингових платежів, що встановлений в договорі, а саме: Всі умови договору пронизані необхідністю сплати лізингових платежів, але в Договорі відсутній послідовний порядок сплати та самі принципи сплати платежів зорієнтовані на застереження, що не грунтується на Законах про Лізинг і суперечить вимогам Закону «Про захист прав споживачів».
Також ОСОБА_2 найму транспортного засобу за участю фізичної особи, якій передається транспортний засіб - підлягає нотаріальному посвідченню, а даний оспорюваний договір нотаріально не посвідчений.
Відповідно до ст. 6 Закону України « Про фінансовий лізинг « договір лізингу має бути укладений у письмовій формі і для договору найму та для договору лізингу передбачена однакова загальна норма про те, що такі договори повинні бути укладені у письмовій формі.
Також окремою спеціальною нормою передбачено, що договір найму транспортного засобу, який укладається за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню і в силу приписів ст. 806 ЦК України і ці спеціальні вимоги повинні застосовуватися до договорів фінансового лізингу, які укладаються з фізичною особою відносно лізингу транспортного засобу.
Представник позивача в судове засідання зявився, надав пояснення згідно мотивів викладених у позові, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача, будучи завчасно належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з»явився. Про причини неявки не повідомив. Неявка представника відповідача є повторною.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Судом досліджено наступні докази по справі.
Згідно договору від 02.09.2016 року № НОМЕР_1 « Лізингова компанія « АВТО ЛАЙФ « уклала з ОСОБА_1 ОСОБА_2 фінансового лізингу. Предметом договору фінансового лізингу є транспортний засіб трактор « Булат 3544 САВ, об»ємом двигуна 2, 1, тип КПП мех., привід 4х4.
Згідно п. 2.2. Договору строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу, та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання Акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового періодичного платежу.
Згідно п. 2.4 Договору …При наявності взаємних невиконань зобов»язань сторонами ОСОБА_2 Лізингу діє до повного їхнього виконання.
Згідно з п. 9.1 Договору перший лізинговий платіж складається із: комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням цього договору, яка розраховується як комісія за організацію, що становить 7% від суми 8412, 12 доларів США - вартості предмета лізингу.
Згідно з п. 8.2 договору фінансового лізингу вартість предмету лізингу становить 8412, 12 доларів США, а згідно п. 9.2 Договору авансовий платіж складає частину від вартості предмету лізингу та становить відсоток в розмірі 30 60 відсотків від вартості предмету лізингу.
Відповідно п . 10.3 договору фінансового лізингу попередній розмір шомісячного періодичного платежу становить 176, 30 доларів США згідно його обмінного курсу до української гривні, на фактичну дату укладення Договору, що відповідно становить 4654, 32 грн.
Згідно п.10.12 договору фінансового лізингу дострокове погашення може відбуватися не раніше ніж через 12 місяців після підписання акту приймання передачі предмету лізингу. При цьому сторони зобов»язані укласти відповідну додаткову угоду до Договору де буде закріплено наступний порядок такого дострокового закриття.
Згідно банківських квитанцій ОСОБА_1 оплатив ТОВ « Лізингова компанія « АВТО ЛАЙФ « комісію за організацію по договору фінансового лізингу в сумі 15 545 грн та авансовий платіж в сумі 28 870 грн.
Згідно графіку сплати авансового платежу ( додаток № 1 до договору фінансового лізингу ) вартість предмета лізингу становить 8 412, 12 доларів США. Погашення вартості предмета лізингу відбувається трьома платежами в сумі 841, 21 доларів США кожний.
Згідно додатку № 2 до договору фінансового лізингу предметом лізингу є трактор марки « Булат « модель 354.4 Саb, 2/1 дизель, ціна в доларах США 8 412, 12.
Суд зазначені докази визнає належними та допустимими і бере до уваги.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02 вересня 2016 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Лізингова Компанія « АВТО ЛАЙФ » договір фінансового лізингу № 0210 з додатками. Відповідно до умов договору лізингодавець, відповідач по справі, бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - трактор «Булат 3544 САВ», об»єм двигуна 2,1, дизель, тип коробки передач механічна, привід 4х4, зазначений у п. 1.1 договору у власність та передати предмет лізингу у користування позивачу - лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором.
ОСОБА_1 02 вересня 2016 року сплатив на рахунок відповідача ТОВ «Лізингова Компанія « АВТО ЛАЙФ » комісію за організацію угоди в розмірі 15 545 грн, але всупереч усній домовленості з представником відповідача про постачання йому трактора після першого платежу, виконання договору відповідачем не відбулося, тобто відповідач відмовився передавати трактор позивачу, зазначивши, що сплачена ним сума в розмірі 15 545 грн є комісією за організацію та оформлення договору. Також цієї дати позивачем було сплачено відповідачу 28 870 грн в рахунок вартості трактора. Отже, 02 вересня 2016 року всього ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «Лізингова Компанія « АВТО ЛАЙФ » 44 415 грн.
ОСОБА_1 08.09.2016 року направив відповідачу пропозицію про добровільне розірвання договору та повернення йому коштів у розмірі 44 415 грн, сплачених ним на користь відповідача, але відповідач сплатив грошові кошти в розмірі 23 096 грн, що одержані ТОВ «Лізингова Компанія « АВТОЛАЙФ» в рахунок вартості трактора.
Зазначена угода порушує права позивача як споживача, містить несправедливі умови, а також суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про фінансовий лізинг» виходячи з наступного.
Згідно з п. 9.1 договору перший лізинговий платіж складається із: комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням цього договору, яка розраховується як комісія за організацію, що становить 7% від суми 8412, 12 доларів США - вартості трактора і про таку суму позивачу було невідомо, адже до підписання договору і під час його підписання сторони домовлялися про придбання ОСОБА_1 трактора вартістю 60 000 грн.
Згідно з п. 8.2 Договору фінансового лізингу вартість предмету лізингу становить 8412, 12 доларів США, а згідно п. 9.2 Договору авансовий платіж складає частину від вартості предмету лізингу та становить відсоток в розмірі 30 60 відсотків від вартості предмету лізингу, але при підготовці підписання договору про доларовий еквівалент вартості трактора сторони не домовлялися.
Відповідно п. 10.3 договору фінансового лізингу попередній розмір щомісячного періодичного платежу становить 176, 30 доларів США згідно його обмінного курсу до української гривні, на фактичну дату укладення Договору, що відповідно становить 4654, 32 гривень.
Згідно п.10.12 договору фінансового лізингу дострокове погашення може відбуватися не раніше ніж через 12 місяців після підписання акту приймання передачі предмету лізингу, при цьому сторони зобов»язані підписати додаткову угоду про порядок дострокового закриття платежів.
Фактично для позивача умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, а внаслідок укладення цього несправедливого договору - утворився дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (надалі по тексту - Закон України) фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.
За договором фінансового лізингу - лізингодавець зобов'язується набути у власність річ трактор марки « Булат 3544 САВ», об»єм двигуна 2,1, дизель, Тип коробки передач механічна, привід 4х4 - у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виконавець, виробник, надавач послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Визначення поняття « несправедливі умови договору » встановлено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умови договору, які можуть бути несправедливими визначено у ч. 3 ст. 18 цього Закону.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, частиною 2, ч. 3 п. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.
На несправедливість Договору вказують також наступні його умови:
1. Пункту 1.2 Договору де зазначено, що вартість предмету лізингу та розмір авансового платежу вказується в Додатку, але фактично до відома позивача ціна, зазначена в сумі 222 080 грн, не доводилася.
2.Пункт 1.4 Договору де зазначено, що лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за якість, комплектність, справність предмету лізингу, а відповідальність несе продавець. Предмет лізингу може бути замінений на інший предмет, а умови заміни і розрахунки вказуються в додатковій угоді до цього договору. Про таку додаткову угоду та її істотні умови до відома позивача не доводилося.
3. Пункт 2.4 Договору де зазначено, що при наявності взаємних невиконань зобов»язань сторонами ОСОБА_2 Лізингу діє до повного їхнього виконання. Тобто, за умови невиконання яких небудь зобов»язань відповідача за Договором Лізингу позивач, навіть за умови сплати платежів в повному обсязі, буде позбавлений права оформити на своє ім»я право власності на трактор мінімум 5 років протягом дії договору лізингу.
4. Також несправедливими є інші умови договору, а саме:
- про те, що в разі непогашення заборгованості за 1 місяць договір вважається таким що втратив силу та є розірваним за порушення умов договору. Така істотна умова є несправедливою та такою, що порушує дисбаланс договірних прав та обов»язків сторін за договором.
- вимагати від лізингоодержувача відшкодування лізингодавцю збитків, завданих внаслідок його дій або бездіяльності. Така умова не конкретизує яке повинно бути діяння, щоб завдати збитки відповідачу.
- розірвати даний договір в односторонньому порядку і навіть при цьому не повідомляти споживача, як сторону за договором. Така умова є не не добросовісною і такою, що порушує права споживача, які визначені відповідним Законом України «Про захист прав споживача».
- в разі прострочення строку сплати платежів лізингодавець має право вимагати повернення предмету лізингу.
- всі вказані у Договорі необхідні до сплати види платежів, які повинен сплачувати позивач не відповідають кількості, які є в переліку, наведеному в статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг «.
- умова договору про те, що в разі виникнення податкових та прирівняних до них платежів відповідач має право вимагати зміни розміру лізингових платежів, а лізингоодержувач зобов»язаний прийняти такі зміни є не справедливою, дисбалансною та такою, що в разі її виконання завдасть позивачу шкоду, оскільки це є фактично зміна умов договору в односторонньому порядку, що не передбачено Законом.
- умова договору про те, що в разі суттєвих змін курсу долара США лізингодавець в односторонньому порядку збільшує платіж є несправедливою і недобросовісною.
- умова договору про те, що після підписання даного договору всі попередні домовленості вважаються такими, що втратили силу є незаконною і несправедливою.
Також ОСОБА_2 найму транспортного засобу за участю фізичної особи, якій передається транспортний засіб нотаріально не посвідчений.
Відповідно до ст. 6 Закону України « Про фінансовий лізинг « договір лізингу має бути укладений у письмовій формі і для договору найму та для договору лізингу передбачена однакова загальна норма про те, що такі договори повинні бути укладені у письмовій формі.
Також окремою спеціальною нормою передбачено, що договір найму транспортного засобу, який укладається за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню і в силу приписів ст. 806 ЦК України зазначені спеціальні вимоги повинні застосовуватися до договорів фінансового лізингу, які укладаються з фізичною особою відносно лізингу транспортного засобу.
Встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини регулюються наступними нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.
Згідно ч. 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно ч. 5 статті 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.
Згідно ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови / пункти /, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 13, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, яка передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно п. 2 ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що забороняється нечесна підприємницька практика, що включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.
Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).
Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно з ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 202, 203, 215, 216, 208, 227, 626, 628, 638, 799, 806 ЦК України, статтями 10, 88, 209, 212, 215, 224 ЦПК України, суд, -
Визнати недійсним договір фінансового лізингу від 02 вересня 2016 року № 0210 укладений ОСОБА_1 з ТОВ « Лізингова компанія « АВТО ЛАЙФ «.
Стягнути з ТОВ « Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ « , ідентифікаційний код 40352937, на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 21 319 грн.
Стягнути з ТОВ « Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ «, ідентифікаційний код 40352937, на користь держави судові витрати в сумі 1102 грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Оржицького районного суду Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: