КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7238/16-ц
Провадження № 2/552/306/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

судді Миронець О.К.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 4311,16 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем за адресою АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що вони своєчасно не вносять плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості 4311,16 грн. з яких: заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.05.2013 року по 01.12.2016 року 3346,96 гривень, індекс інфляції 01.07.2013 по 01.12.2016 року в сумі 822,85 гривень, 3 % річних в сумі 141,35 гривень та судові витрати 1378 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні повні вимоги визнала частково, в частині стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В частині стягнення штрафних санкцій просила відмовити.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1, але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість в розмірі 3346,96 грн. за період з 01.05.2013 року по 01.12.2016 року.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64,68 ЖК України передбачено обов'язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2013 року по 01.12.2016 в сумі 3346,96 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення 3% річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст. 903 ЦК України задоговором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2ст. 625 ЦК України.

Застосування положень ч. 2ст. 625 ЦК Українидо спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1ст. 96 ЦПК Українинормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача з урахуванням індексу інфляції у розмірі 822,85 грн., 3 % річних у розмірі 141,35 грн. та заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 3346,96 грн. складає 4311,16 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1378 грн. судового збору, тобто по 459 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 213 215 ЦПК, ст. 525, 526, 541 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3 який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4,кв.37ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.05.2013 року по 01.12.2016 року 3346,96 гривень, індексу інфляції 01.07.2013 по 01.12.2016 року в сумі 822,85 гривень, 3 % річних в сумі 141,35 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3 який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4,кв.37ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4,кв .37 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" понесені судові витрати у розмірі 459,34 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтави.

Суддя Миронець О.К.