Справа № 473/3431/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"10" січня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛМЕР АГРО» про розірвання договору оренди земельних ділянок,

встановив:

16.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛМЕР АГРО» (далі ТОВ «ТАЛМЕР АГРО») про розірвання договору оренди земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником земельних ділянок, площею 7,39 га., що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право власності на землю (серія IV- МК № 001348), виданим 21.02.2001 року .

06.12.2010 року між ОСОБА_1Д та ТОВ «ТАЛМЕР АГРО» було укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок строком на десять років. Даний договір 14.07.2011 року було зареєстровано у відділі Держкомзему у Вознесенському районі за № 0634.

Відповідно до умов даного договору, відповідач зобовязався використовувати земельні ділянки за призначенням, а також сплачувати орендодавцю оренду плату в розмірі та строки, визначені договором.

Між тим, відповідач порушив умови договору оренди в частині своєчасної повної виплати орендної плати, що стало підставою для звернення з обумовленим позовом до суду.

В судове засідання позивач, представник позивача не зявилися, останній надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «ТАЛМЕР АГРО» 06.12.2010 року був укладений договір оренди земельних ділянок загальною площею 7,39 га., що розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та були надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать орендодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 21.02.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 324.

Даний договір оренди було зареєстровано у відділі Держкомзему у Вознесенському районі Миколаївської області 14.07.2011 року за № 0634.

Отже, між сторонами склалися договірні правовідносини, які витікають з договору оренди земельних ділянок, за змістом яких ОСОБА_1 передав відповідачу в оренду обумовлені земельні ділянки строком на 10 років, а останній зобовязався, використовувати земельну ділянку за призначенням.

За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, чи розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків і моральної шкоди.

Зазначена норма стосуються і договорів оренди землі.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

В силу статті 15 та ч. 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату встановлюються за згодою сторін і відображається у договорі оренди.

Крім названих обставин до договору, як обовязкова умова, вноситься і домовленості сторін щодо порядку використання земельної ділянки.

У разі порушення сторонами цих умов, вони можуть слугувати розірванню договору у добровільному або судовому порядку.

Згідно з пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України систематична несплата орендарем земельного податку або орендної плати є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

За правилами статті 651 ЦК України, ст. ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі» зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

На момент укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки сторонами було визначено, що розмір, умови та строки внесення орендної плати є його істотною умовою, тому, систематична несплата орендарем орендної плати може бути визнана беззастережною підставою для розірвання цього договору.

В судовому засіданні по даній справі було встановлено, що відповідно до п. 9 договору оренди, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 2587 грн. на рік, що складає 4.06 % від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.11 оспорюваного договору орендна плата сплачується орендарем орендодавцю у грошовій форма наступним чином: перший платіж сплачується авансовим платежем за пять років оренди земельної ділянки протягом 14 днів з моменту державної реєстрації договору, а другий авансовим платежем до 01.10.2016 року за наступні пять років оренди. Всього орендна плата за весь строк оренди становить 26870 грн.

Згідно п 12 договору орендна плата вноситься готівкою способом видачі її орендодавцю з каси орендаря.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що перший платіж ОСОБА_1 отримав, тоді як другий не був сплачений, що позбавило його, пенсіонера, який хворіє, можливості розраховувати на орендну плату 12935 грн., яка є для нього значною сумою.

Таким чином, виходячи з наведеного, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року, справа № 6-146цс12, яка є обов'язковою у правозастосуванні судами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови договору в частині виплати орендної плати, а саме до 01.10.2016 року не сплатив другий платіж, але суд прийшов до висновку, що відсутня така підстава, як систематична несплата відповідачем орендної плати, а тому, договір стосовно вказаних земельних ділянок не підлягає розірванню з цих підстав.

Посилання представника позивача на положення ст. ст. 530, 611-612, 651, 653 ЦК України, як на підставу для розірвання зазначеного договору оренди земельних ділянок, суд вважає безпідставними, з урахуванням того, що сторони обумовили в п.14 договору, що у разі невнесення орендарем орендної плати у визначені строки, справляється пеня у розмірі 0.01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до передбаченого ст. 10 ЦПК України принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами з дотриманням вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача є безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209,212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ « ТАЛМЕР АГРО» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Висоцька Г.А.