Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицької С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника пансіонату «Лазурний Збруч» - ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до пансіонату «Лазурний Збруч» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2017 року позов ОСОБА_2 до Пансіонату "Лазурний Збруч" задоволено повністю.

Стягнуто з пансіонату «Лазурний Збруч» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, в сумі 141264,36 грн. Визнано незаконним та скасовано наказ пансіонату «Збруч» № 45-к від 31 грудня 2008 року «Про звільнення з посади юриста» та наказ пансіонату «Лазурний Збруч» № 1-к від 27 квітня 2012 року «Про скасування наказів та розпорядчих актів» в частині скасування наказу пансіонату «Збруч» від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу № 45-к від 31 грудня 2008 року».

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник пансіонату «Лазурний Збруч» - ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1413/2017 Головуючий у 1 інстанції : Коробов С.О. Доповідач : Григоренко М.П.

Вважає, що судом безпідставно не було взято до уваги заяву представника відповідача - ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів пансіонату «Збруч».

Вказує, що наказ пансіонату «Лазурний Збруч» № 1-к від 27 квітня 2012 року «Про скасування наказів та розпорядчих актів» подавався стороною відповідача до суду першої інстанції ще в ході судових засідань в Рівненському районному суді під головуванням судді Красовського О.О., був досліджений судом ще до прийняття рішення в справі 14.11.2013 року, тобто про його існування та зміст позивач була прінформована більш як за три роки до заявлення 09.12.2016 року вимоги про визнання наказу № 1-к недійсним та його скасування.

Вважає, що позивачем було пропущено строки позовної давності в частині визнання незаконними та скасування наказів пансіонату «Збруч» № 45-к від 31 грудня 2008 року «Про звільнення з посади юриста» та наказ пансіонату «Лазурний Збруч» № 1-к від 27 квітня 2012 року «Про скасування наказів та розпорядчих актів» в частині скасування наказу пансіонату «Збруч» від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу № 45-к від 31 грудня 2008 року», а тому в задоволенні цих вимог необхідно було відмовити на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України.

Позивач не заперечувала в судових засіданнях, що вона не підпорядковувалась правилам внутрішнього трудового розпорядку, періодично дистанційно спілкувалась з керівництвом відповідача і лише представляла інтереси відповідача в судових справах, на які їй видавалися довіреності.

Про існування цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем свідчить і факт виплати позивачу як до 30.05.2008 року так і після 31.12.2008 року грошових коштів не як заробітної плати, а як плати за виконання цивільно-правового договору, зокрема: за видатковим касовим ордером № 27 від 22.04.2008р. було сплачено позивачу «згідно акта виконаних робіт» 2600 грн., за видатковим касовим ордером № 28 від 22.04.2008р. було виплачено позивачці 400 грн., як «повернення коштів», за видатковим касовим ордером № 130 від 21.07.2008р. було сплачено «згідно договору» 2500 грн., за видатковим касовим ордером № 200 від 22.08.2009р. сплачено позивачу «згідно договору» 4000 грн., за видатковим касовим ордером № б/н від 29.09.2009р. сплачено «згідно договору» 3000 грн., за видатковим касовим ордером № б/н від 05.10.2009р. сплачено «згідно договору» 3000 грн.

Тобто отримання таких платежів позивачем якраз і свідчить про існування між ним та відповідачем цивільно-правових правовідносин, які не охоплюються поняттям «трудовий договір», визначеним ст. 21 КЗпП України.

Вважає помилковим висновок суду про існування трудових відносин між позивачем та відповідачем після 31.12.2008 року, посилаючись лише на факт скасування наказу пансіонату «Збруч» № 45-к від 31 грудня 2008 року про звільнення позивача з роботи наказом від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу».

Суд покликається, як на доказ перебування сторін у трудових відносинах на податковий розрахунок форми 1-ДФ Скадовської ДПІ Херсонської області за грудень 2008 року по пансіонату «Збруч», згідно якого в грудні 2008 року працювало 11 чоловік, в тому числі і позивачка, яка зазначена за ідентифікаційним кодом НОМЕР_1 у рядку 9. У стовпчику 7 (звільнення з роботи) стоять прочерки. Форма підписана керівником, головним бухгалтером, скріплена печаткою, а відтак свідчить про те, що відповідач не звільнив в грудні 2008 року жодного працівника в т.ч. позивачку.

Однак, податковий розрахунок форма 1-ДФ за грудень 2008 року містить інформацію не лише про працівників, а й про осіб, які працюють по цивільно-правовим договорам, так як з них також утримуються податки і вони є застрахованими особами. А оскільки позивачем надавалися послуги в грудні 2008 року, тому і інформація про останню відображена у податковій звітності.

Судом не надано оцінки тому факту, що рішеннями судів про визнання недійсними рішень трудового колективу, задоволено позови пансіонату «Лазурний Збруч» і встановлено, що рішення трудового колективу, в тому числі за участю ОСОБА_2 та інших осіб, визнано недійсними з тих підстав, що вказані особи не були членами трудового колективу, а відтак не мали права приймати жодних рішень.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки після прийняття останньої на роботу та призначення її на посаду юриста «Пансіонат «Збруч», відповідач не ознайомив у встановленому порядку ОСОБА_2 про її звільнення з вищевказаної посади, в зв»язку із чим та продовужувала працювати на посаді юриста «Пансіонат «Збруч» і далі, тому на користь останньої підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі, в розмірі 141 264 (сто сорок одна тисяча двісті шістдесят чотири) гривні 36 копійок, а накази пансіонату "Збруч" № 45-к від 31 грудня 2008 року "Про звільнення з посади юриста" та наказ пансіонату "Лазурний Збруч" № 1-к від 27 квітня 2012 року "Про скасування наказів та розпорядчих актів" в частині скасування наказу пансіонату "Збруч" від 08 липня 2011 року "Про скасування наказу №45-к від 31 грудня 2008 року" підлягають скасуванню, як незаконні.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, у зв»язку із неповним з»ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, з ухваленням у справі нового рішення.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1 травня 2008 року працює на посаді юриста пансіонату "Збруч" (після зміни назви - "Лазурний Збруч") із заробітною платою 4 205 грн. Пансіонат "Лазурний Збруч" заробітну плату виплачував нерегулярно та не у повному обсязі. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила стягнути з пансіонату "Лазурний Збруч" на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 1 червня 2008 року по 31 травня 2011 року у розмірі 141 264 грн. 36 коп. та зобов'язати пансіонат подати до управління Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про неї, як застраховану особу за період її роботи у пансіонаті з 1 травня 2008 року і по час звернення до суду.

24 липня 2017 року Рівненський районний суд задовільнив заяву ОСОБА_2 про залишення без розгляду її позовних вимог щодо зобов'язання відповідача подати до управління Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про неї, як застраховану особу за період її роботи у пансіонаті з 1 травня 2008 року і по час звернення до суду.

Обгрунтовуючи правомірність своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 1 червня 2008 року по 31 травня 2011 року, у розмірі 141 264 грн. 36 коп., Денисюк -ОСОБА_3 виходила із того, що факт її роботи у період з 1 червня 2008 року по 31 травня 2011 року та нарахування їй заробітної плати за вказаний період є безспірним, оскільки підвтерджується сукупністю наданих нею доказів.

Проте, із самого початку розгляду справи сторона відповідача позовні вимоги ОСОБА_2 не визнавала і вказувала, що остання дійсно працювала на посаді юриста в пансіонаті "Збруч" лише в період з 30 квітня по 31 грудня 2008 року і за цей пеірод їй було виплачено заробітну плату у повному обсязі, згідно штатного розпису:

-за травень 2008 року, нараховано 1050 грн., виплачено 861,26 грн. згідно видаткового касового ордеру № 58 від 06.06.2008 року в сумі 700 грн. та видаткового касового ордеру № 92 від 30.06.2008 р. на суму 161,26 грн.;

- за червень 2008 року, нараховано 1050 грн., виплачено 860,47 грн. згідно платіжної відомості від 04.07.2008 р.;

- за липень 2008 року, нараховано 1050 грн., виплачено 860,47 грн. згідно платіжної відомості від 05.08.2008 р.;

- за серпень 2008 року, нараховано 1050 грн., до виплати 860,47 грн. (заборгованість 860,47 грн.);

- за вересень 2008 року, нараховано 1050 грн., до виплати 860,47 грн. (заборгованість 1720,94 грн.);

- за жовтень 2008 року, нараховано 525 грн., до виплати 471,48грн. (заборгованість 2230,18 грн.), виплачено заробітну плату за серпень, вересень, жовтень 2008 року згідно видаткового касового ордеру № 264 від 05.11.2008 р.;

- за листопад 2008 року, нараховано 525 грн., до виплати 471,48 грн., виплачено згідно видаткового касового ордера № 268 від 29.12.2008 р.;

- за грудень 2008 року, нараховано 525 грн., до виплати 471,48 грн, виплачено згідно видаткового касового ордера № 1 від 30.01.2009 р.

Оскільки наказом по пансіонату "Збруч" № 45-к від 31 грудня 2008 року ОСОБА_2 було звільнено із посади юриста пансіонату "Збруч", який до цього часу є чинним, тому будь-яка заробітна плата позивачу з цього моменту більше не нараховувалась.

Дані твердження відповідача узгоджуюься із наявними в матеріалах справи протолом № 9 від 22.04.2008 року засідання ради обласного об'єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця», з якого слідує, що місячна заробітна плата штатної посади юриста пансіонату «Збруч» становить 1050 грн.

Згідно штатного розпису відповідача, посадовий оклад юриста в період роботи позивачки в 2008 році також становив 1050 грн., а тому саме з такого розміру їй нараховувалась щомісячна заробітна плата, окрім листопада-грудня 2008 року, коли нарахування відбувалось в розмірі 50% від штатного окладу.

З огляду на вказані докази, слід прийти до висновку, що по справі наявні безперечні докази перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем лише за період з 30.04.2008 року по 31.12.2008 року, і твердження позивачки про встановлення їй заробітної плати в розмірі 4205 грн. в місяць не відповідає дійсності, оскільки спростовується доказами по справі - наказами про прийняття її на роботу, книгою обліку нарахування заробітної плати, видатковими та прибутковими касовими ордерами, платіжними відомостями - заробітна плата позивачці була встановлена в розмірі 1050 грн. 00 коп. на місяць.

Із матеріалів справи вбачається, що після винесення суддею Рівненського районного суду 22 листопада 2010 року про відкриття провадження у справі (т.1 а.с. 11) та призначення 14 грудня 2010 року її до розгляду (т. 1 а.с. 13), до справи було долучено штатний розпис працівників пансіонату "Збруч" на травень-грудень 2008 року ( т.1 а.с. 26), згідно якого видно, що у вказаний період часу посада юриста у пансіонаті "Збруч" існувала, із посадовим окладом 1050 грн., а також копію наказу по пансіонату "Збруч" № 45-к від 31 грудня 2008 року про звільнення ОСОБА_2 із посади юриста пансіонату "Збруч" (а.с. 47).

Наказ по пансіонату "Збруч" № 45-к від 31 грудня 2008 року про звільнення ОСОБА_2 із посади юриста пансіонату "Збруч", позивач оскаржила лише 09 грудня 2016 року, шляхом подання окремої заяви про збільшенння позовних вимог та зміну позовних вимог по даній цивільній справі (т.2 а.с. 222).

В чому саме полягає незаконність цього наказу та яким саме чином він порушує її законні права та інтереси, позивач не вказує, а лише зазначає обставини, які, на думку останньої, спростовують цей наказ і резюмує, що трудові відносини між нею та відповідачем не були припинені та продовжували тривати.

Окремі вимого щодо поновлення на посаді юриста пансіонату "Збруч" ОСОБА_2 не заявила.

Так само, не заявлено будь-яких окремих вимог і щодо встановлення факту наявності між нею та відповідачем трудових відносин у той чи іншій період, хоча по даній справі є очевидним наявність такого спору, від вирішення якого безпосередньо залежить і вирішення вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Із цього, колегія суддів робить висновок, що позивач вимагає скасування вищевказаного наказу лише для того, щоб були підстави для задоволення її позовної вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Крім того, колегія суддів констатує певну неповноту, непослідовність та деяку суперечність тверджень позивача з приводу своєї трудової діяльності в пансіонаті "Збруч" на посаді, а також відсутність достатніх та переконливих доказів з даного приводу, які мають зазвичай бути при при наявності таких спірних правовідносин.

Зокрема, з приводу місця знаходження трудової книжки позивача, яким чином між сторонами було обумовлено порядок виконання ОСОБА_2 своїх обовязків на посаді юриста в пансіонаті "Збруч", порядок обліку робочого часу, оплата праці, надання щорічної відпустки, тощо.

Не спромоглась позивачка і надати грунтовні пояснення і з приводу того, яким саме чином вона одночасно поєднувала свою роботу на посаді юриста в пансіонаті "Збруч" і при цьому одначасно надавала останньому послуги на основі цивільно-правових угод, за які вона отримувала окремо грошові кошти, зокрема: за видатковим касовим ордером № 27 від 22.04.2008р. сплачено 2600 грн., за видатковим касовим ордером № 28 від 22.04.2008р. - 400 грн., як «повернення коштів», за видатковим касовим ордером № 130 від 21.07.2008р. було сплачено «згідно договору» 2500 грн., за видатковим касовим ордером № 200 від 22.08.2009р. сплачено позивачу «згідно договору» 4000 грн., за видатковим касовим ордером № б/н від 29.09.2009р. сплачено «згідно договору» 3000 грн., за видатковим касовим ордером № б/н від 05.10.2009р. сплачено «згідно договору» 3000 грн.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наполягаючи на скасуванні наказу пансіонату "Лазурний Збруч" № 1-к від 27 квітня 2012 року "Про скасування наказів та розпорядчих актів" в частині скасування наказу пансіонату "Збруч" від 08 липня 2011 року "Про скасування наказу №45-к від 31 грудня 2008 року", позивач вказує на те, що цей наказ носить фіктивний характер та є незаконним.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

За змістом частини пятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

На розсуд колегії суддів, позивач не довела жодними належними доказами тієї обставини, що наказ пансіонату "Лазурний Збруч" № 1-к від 27 квітня 2012 року "Про скасування наказів та розпорядчих актів" в частині скасування наказу пансіонату "Збруч" від 08 липня 2011 року "Про скасування наказу №45-к від 31 грудня 2008 року" відповідачем було видано без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином.

В ході судового розгляду справи представник сторони відповідача неодноразово наголошував, що наказ пансіонату "Лазурний Збруч" № 1-к від 27 квітня 2012 року "Про скасування наказів та розпорядчих актів" був виданий саме із метою створення певних правових наслідків, у вигляді припинення дії раніше прийнятих наказів по пансіонату "Збруч", підписаних неповноваженою особою, що на даний час стверджується відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

З наявних у справі судових рішень Скадовського районного суду Херсонської області від 11 січня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 16 лютого 2012 року (т. 1 а.с. 182), а також з інших матеріалів справи вбачаєтся, що протягом 2009-2012 років в пансіонаті "Збруч" мали місце спори між членами трудового колективу цього пансіонату щодо реорганізації цього підприємства, зміни керівництва та інше, у зв»язку із чим певний період часу вищевказаним пансіонатом керувавали інші особи, обрання яких на керівні посади в наступному було визнано незаконним.

Крім того, колегія суддів вважає, що прийнявши заяву ОСОБА_2 від 09 грудня 2016 року про збільшення позовних вимог та часткової зміни предмету позову, яка фактично не стосуються збільшення чи зменшення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, а є фактично новим позовом, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ця заява не була оплачена відповідним судовим збором, оскільки, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються лише позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Будь-яких вимог про поновлення на роботі у вищевказаній заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 не заявляла, а лише ставила питання про скасування наказів по пансіонату "Збруч", які стосуються лише звільнення ії із конкретної посади, а не з роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування наказів пансіонату "Збруч" № 45-к від 31 грудня 2008 року "Про звільнення з посади юриста" та наказ пансіонату "Лазурний Збруч" № 1-к від 27 квітня 2012 року "Про скасування наказів та розпорядчих актів" в частині скасування наказу пансіонату "Збруч" від 08 липня 2011 року "Про скасування наказу №45-к від 31 грудня 2008 року" задоволенню не підлягають, через їх безпідставність.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за період з 1 червня 2008 року по 31 травня 2011 року задоволенню не підлягають, оскільки по справі встановлено, що за період з 30 квітня по 31 грудня 2008 року заробітна плата позивачу була виплачена у повному обсязі, згідно затвердженого штатного розпису, а за період з 1 січня 2009 року по 31 травня 2011 року заробітна плата останній взагалі не нараховувалась, так як було видано наказ по пансіонату "Збруч" № 45-к від 31 грудня 2008 року про її звільнення з посади юриста, законні підстави для скасування якого колегія суддів на даний час не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника пансіонату «Лазурний Збруч» - ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до пансіонату «Лазурний Збруч» про стягнення заборгованість по заробітній платі та визнання незаконним і скасування наказу пансіонату «Збруч» № 45-к від 31 грудня 2008 року «Про звільнення з посади юриста» та наказу пансіонату «Лазурний Збруч» № 1-к від 27 квітня 2012 року «Про скасування наказів та розпорядчих актів» в частині скасування наказу пансіонату «Збруч» від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу № 45-к від 31 грудня 2008 року» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

ОСОБА_5