2/225/186/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок № 14 по вул.Шкільна сел.Новгородське м.Торецька (Дзержинська) Донецької області. За вказаною адресою також зареєстровані син позивачки ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та їх дитина ОСОБА_4 Вказала, що за зазначеною адресою відповідачі не мешкали з моменту реєстрації, їх особистих речей в будинку не має, комунальні послуги вони ніколи не сплачували, тому позивачка вимушена сплачувати надмірні суми. У звязку з чим вона звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою за захистом своїх прав.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримула повністю.

Представник зацікавленої особи - Служби у справах дітей Торецької міської ради надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені через розміщення оголошення про виклик відповідачів через засоби масової інформації. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що будинок № 14 по вул.Шкільна сел.Новгородське м.Торецька (Дзержинська) Донецької області відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2013 року на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Відповідно довідки виконавчого органу Новгородської селищної ради від 04.07.2016 року у будинку № 14 по вул.Шкільна сел.Новгородське м.Торецька (Дзержинська) Донецької області зареєстровані: ОСОБА_1, донька ОСОБА_5, син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4

Крім того, судом встановлено, що з моменту реєстрації відповідачі не мешкають у вказаному житловому приміщенні і не проявляють будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігають, обовязки з утримання житла не виконують, що підтверджується актом вуличного комітету від 02.09.2016 року, складеного головою вуличного комітету.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про їх примусове зняття з реєстраційного обліку суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, нормами зазначеного Закону встановлено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим будинком, яке набрало законної сили, само по собі є підставою для відповідного компетентного органу зняти відповідача з реєстраційного обліку, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування будинком №14 по вул.Шкільна сел.Новгородське м.Торецька (Дзержинська) Донецької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом десяти днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: