Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позов мотивує тим, що 19.09.2016 р. рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між ОСОБА_3 та нею ОСОБА_1 розірвано, визначено місце проживання їхньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_1 З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_5 матеріально їй та їхній спільній дитині, яка проживає з нею, взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання малолітньої дитини. Оскільки, між нею та відповідачем не може бути досягнуто домовленості щодо порядку та способу виконання обовязку з утримання їхньої дитини, такий спосіб утримання можливо визначити лише за рішенням суду шляхом покладення на ОСОБА_3 обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини. Самостійне виховання дитини обмежує її можливість повноцінно працювати та отримувати достатній дохід на утримання повноцінного життя як дитини так і її особисто. На даний час, відповідач ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, однак працює не офіційно та має високий рівень доходу. Він не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення нею повноліття.

Позивачка та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просять позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково посилаючись на викладені ним у письмових запереченнях проти позову обставини, які долучено до матеріалів справи. Пояснив, що він не має постійних доходів та не погоджується з розміром аліментів в розмірі 2000 грн., який вважає необґрунтовано завеликим виходячи з його матеріального становища, а тому згідний щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 491 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.09.2009 р. перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2016 р. шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання дитини сторін доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1

Малолітня донька сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5-7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194-197, 274 СК.

Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує малолітню дитину, майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, відсутність у нього постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, а також відсутність у відповідача інших аліментних зобовязань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти, часткове визнання ним позову. А тому, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно на утримання дитини.

Беручи до уваги, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить 1355 грн., така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно позивачка суду не надала.

Розмір аліментів визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зі змінами від 01.09.2015 р.).

Виходячи з наведеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551.2 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, починаючи з 14 листопада 2016 року і до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.