У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2017 Справа №607/10785/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді В.М.Братасюка

за участі секретаря судового засідання О.І. Чичкевич

представника позивачки ОСОБА_1. представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід головуючого судді , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до Тернопільського вищого професійного училища № 4 ім. М.Паращука про поновлення на роботі, виплату матеріальної та моральної шкоди .

В судовому засіданні 24 лютого 2017 року представник позивачки зачитав заяву про відвід головуючому судді покликаючись на ту обставину, що головуючий суддя порушив вимогу ст. 157 ЦПК України щодо строків розгляду цивільної справи та вчинив службовий злочин на користь відповідача адміністрації Тернопільського вищого професійного училища № 4 ім. М.Паращука, порекомендувавши підготувати та передати до суду протокол засідання комісії щодо скорочення чисельності окремих працівників училища, котрий (протокол) за твердженням позивачки був сфальшований.

Зазначені обставини відповідно до ст. 20 ЦПК України викликають у позивачки та представника позивачки сумнів в об"єктивності та неупередженості головуючого судді.

За правилами частини другої ст. 24 ЦПК України, заява про відвід вирішується судом, котрий розглядає справу.

Оскільки у сторони позивача виникають побоювання та сумніви у обєктивності і неупередженості головуючого судді, відтак вирішення питання відводу тим самим складом суду під головуванням того ж головуючого судді, протирічило б практиці ЄСПЛ та загальновизнаному принципу судочинства nemo esse debet judex in propria causa «ніхто не може бути суддею у власній справі», ухвалою суду від 24.02.2017 року було постановлено Заяву ОСОБА_8 від 24.02.2017 року, про відвід головуючого судді Братасюка В.М. передати в канцелярію суду для розподілу для розгляду заяви іншому складу суду.

Проте керівником апарату Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 28.02.2017 року складене та долучене до матеріалів справи повідомлення про повернення матеріалів справи та заяви про відвід головуючому судді для розгляду тому ж складу суду з покликанням на ту обставину, що Положенням про автоматизовану систему документообігу суду не передбачено можливості для заведення та автоматизованого розподілу заяви про відвід головуючого суддів відповідно до норм ЦПК України. Одночасно повідомлено, що 27.02.2017 року керівником апарату суду підготовлено лист на адресу ОСОБА_9 суддів України та ОСОБА_9 ДСА України для надання відповідних розяснень з цього питання.

Відтак суд наголошує, що постановляючи ухвалу від 24.02.2017 року, головуючий суддя вжив усіх можливих заходів з метою уникнення будь яких сумнівів в його зацікавленості особисто доводити власну обєктивність та неупередженість.

Однак оскільки сторона позивача наполягає на розгляді заяви про відвід головуючого судді, і обовязок суду забезпечити справедливий розгляд справи в розумний строк, вирішуючи питання відводу суд зауважує наступне.

Згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду.

Статтею 20 ЦПК України, передбачено підстави для відводу судді, серед яких зокрема, є те, що суддя не може брати участі у справі та підлягає відводу якщо є обставини, що викликають сумнів в його обєктивності та неупередженості.

Вищезазначено, що сторона позивача мотивує клопотання про відвід тією обставиною, що головуючий суддя порушив вимогу ст. 157 ЦПК України щодо строків розгляду цивільної справи та вчинив службовий злочин на користь відповідача адміністрації Тернопільського вищого професійного училища № 4 ім. М.Паращука, порекомендувавши підготувати та передати до суду протокол засідання комісії щодо скорочення чисельності окремих працівників училища, котрий (протокол) за твердженням позивачки був сфальшований.

З приводу дотримання розумних строків розгляду справи.

Згідно ст. 157 ЦПК України, суд розглядає спір в розумний строк. Частиною першою цієї статті ЦПК України визначено, що справи про поновлення на роботі суд розглядає протягом одного місяця.

Разом з тим зазначений у ст. 157 ЦПК України строк розгляду справи є формально визначеним, а який же строк розгляд конкретної справи судом може вважатися розумним, наводить ЄСПЛ у п. 25 Рішення «ОСОБА_2 проти України» від 24.09.2012 року (заява №24429/03) «розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи та поведінка заявника та відповідних органів влади (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII).»

Суд зауважує, що до набрання законної сили ЗУ «Про внесення змін до Конституції України» (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року, питання призначення, звільнення та обрання суддів безстроково відносилося до компетенції вищого законодавчого органу - Верховної ОСОБА_9 України.

У звязку з тривалим невиконанням, з 2014 року, конституційного обовязку Верховною ОСОБА_9 України щодо призначення та обрання суддів безстроково, в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області склалася ситуація, за якої розгляд цивільних справи в межах м. Тернополя і Тернопільського району здійснюють від 6 до 7 суддів з перевищенням навантаження на одного суддю орієнтовно в 5 (!) разів у порівнянні з навантаженням судді районного суду Тернопільської області, а тому перерва між судовими засіданнями у справах оголошується суддями в середньому до місяця часу.

У справі відбулося три судові засідання 23.11.2016 року, 30.01.2016 року та 24.02.2016 року, в яких: розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву з метою витребування доказу за клопотанням представника позивача (23.11.2016 року); розпочато дослідження доказів, оголошено наявні у справі письмові докази, та перерву для підготовки пояснень сторони позивача щодо наявності достатньої кількості годин навчального навантаження з метою доказування обставин, в обґрунтування позову (30.01.2017 року); в судовому засіданні 24.02.2017 року заявлено відвід головуючому судді.

Щодо судового засідання 24.12.2016 року, то засідання не відбулося у звязку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

З урахуванням викладеного, зважаючи на складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, суд вважає, що не можна стверджувати про порушення розумних строків розгляду позову ОСОБА_8

Окремо суд наголошує, що не відповідає дійсності твердження позивачки порушення принципу змагальності сторін та про надання переваги відповідачу в доведенні, шляхом рекомендації відповідачу підготувати та передати до суду протокол засідання комісії щодо скорочення чисельності окремих працівників училища, котрий (протокол) за твердженням позивачки був сфальшований.

Критичність тверджень позивачки спростовується звукозаписом та журналом судового засідання 23.11.2016 року, в якому суд, оголошуючи перерву в судовому засіданні для витребування доказу за клопотанням саме позивачки, водночас виконав обовязок, передбачений частиною четвертою ст. 10 ЦПК України про сприяння сторона у повному та всебічному зясуванні обставин справи і запропонував відповідачу надати суду для дослідження протокол зсідання комісії щодо проведення скорочення чисельності окремих працівників ТВПУ ім.. ОСОБА_10, від 29-30 серпня 2016 року, оскільки в тому числі на змісті даного документа ґрунтувалися надані відповідачем письмові заперечення та пояснення, висловлені в судовому засіданні 23.11.2016 року .

Як суд вже наголошував в ухвалі від 24.02.2017 року, Європейський суд з прав людини в рішеннях «Ветштайн проти Швейцарії» (заява №33958/96 п.44) та «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (від 07 серпня 1996 року п. 58) наголошує, що при вирішення того, чиє у цій справі обгрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.

Відтак наведені позивачем підстави для відводу судді - головуючому по справі не можуть свідчити про його необ"єктивність та упередженість.

Керуючись ст. ст. 20 , 24 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви про відвід судді головуючому у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Тернопільського вищого професійного училища № 4 ім. М.Паращука про поновлення на роботі, виплату матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала до оскарження не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_11