АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1643/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/789/60/17 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Кузьма Р. М.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

апелянта, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Публічного акціонерноготовариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне управлінн АТ "Ощадбанк" на ухвалу Збаразького районного суду від 21 листопада 2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управлння АТ "Ощадбанк" про забезпечення позову в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управлння АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Збаразького районного суду від 21 листопада 2016 року в задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що термін повернення кредиту закінчився 21 травня 2012 року, сума заборгованості є значною та відповідач в будь-який час може реалізувати своє майно, що утруднить чи зробить неможливим виконання майбутнього рішення. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечувалось заставою, однак заставне майно відчужене і рішення господарського суду про звернення стягнення на нього залишилось без виконання.

ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав та пояснив, що кредит він отримував для підприємства (директора), в якому працював, а тому не повертав його.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не обґрунтувало необхідність вжиття заходів забезпечення позову та не зазначило конкретно рухоме і нерухоме майно, на яке слід накласти арешт.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч.1,ч.2, ч.З ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38 496, 74 дол США та пені.

Позивач з метою забезпечення вказаного позову просив накласти арешт на належне на праві власності ОСОБА_1 все рухоме і нерухоме майно в межах ціни позову, посилаючись на те, що відповідач порушував умови кредитного договору, допустив значну заборгованість та може в будь-який час реалізувати своє майно, що в свою чергу утруднить чи зробить неможливим виконання майбутнього рішення.

Наведене свідчить про те, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою.

Отже, вирішуючи питання про про відмову в забезпеченні позову, суд не звернув уваги, що ціна позову становить 38 496, 74 дол США, пеня 144550,47 грн і як наслідок невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, процесуальне законодавство не передбачає обов'язку заявника зазначати конкретне майно, на яке слід накладати арешт.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви із порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню із направленням питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 315, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії -Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" задовольнити частково.

Ухвалу Збаразького районного суду від 21 листопада 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська