Справа №491/11/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Желяскова О.О.

при секретарі Соловйові К. В.,

за участю: позивача (відповідача) ОСОБА_1

представника позивача (відповідача) ОСОБА_2

представників відповідача (позивача) ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Дружба-Благо» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, та за зустрічним позовом фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області №491/1636/15-ц від 23 грудня 2015 року вона є власницею земельної ділянки площею 3,665 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №675872, виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, її батьку ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року.

Вказаною земельною ділянкою, на підставі договору оренди від 14 січня 2015 року, користується фермерське господарство «Дружба-Благо», та який 20 січня 2015 року державним реєстратором Ананьївського районного управління юстиції Одеської області було проведено відповідну державну реєстрацію зазначеного договору оренди земельної ділянки (індексний номер: 18717605). Однак позивачка за первісним позовом вказує на те, що їй незрозуміло, яким чином її батько ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року міг укласти договір оренди земельної ділянки з відповідачем 14 січня 2015 року.

Крім того позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 вказує, що їй достовірно відомо про те, що жодних договорів оренди земельної ділянки її батько не укладав та ніяких документів не підписував, адже хворів, постійно проживав біля неї та з домоволодіння нікуди не виходив. В договорі оренди земельної ділянки від 14 січня 2015 року сфальсифіковано підпис її батька, тому вважає очевидним недійсність вказаного договору оренди земельної ділянки, так як не може бути укладена письмова угода після смерті особи.

Звертає увагу, що не зважаючи на все вищевикладене, формально, відповідач за первісним позовом вважається законним користувачем належної позивачу земельної ділянки, оскільки його речове право оренди не вилучено з відповідних реєстрів, баз даних та на даний час залишається чинним, тому звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

До початку слухання вказаної справи по суті до суду надійшла зустрічна позовна заява за позовом фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року, в якій позивач за зустрічним позовом вказує, що ОСОБА_1 у 2016 році оформила свої спадкові права після смерті батька - ОСОБА_5, а саме з 19 квітня 2016 року вона є власником земельної ділянки, яку у 2014 році ОСОБА_5 передав в оренду ФГ "Дружба-Благо" на 10 років. Доводи про те, що ОСОБА_5 не підписував договорів оренди з ФГ "Дружба-Благо" щодо своєї земельної ділянки не відповідають дійсності, так як у 2014 році, згідно платіжних відомостей про сплату орендної плати за використання земельних ділянок, гр-м ОСОБА_5 отримано орендну плату за використання його земельної ділянки, з чого виходить, що договір оренди земельної ділянки він підписав ще у 2014 році. Дійсно обовязкову державну реєстрацію договору оренди було остаточно пройдено у січні 2015 року, тому і дата оренди значиться січнем 2015 року. Також у 2015 році, після збору врожаю, була розпочата виплата орендної плати за використання земельних ділянок, в момент якої стало відомо, що гр-н ОСОБА_5 помер і спадкоємцем земельної ділянки є ОСОБА_1, яка в свою чергу підтвердила дійсність укладеного договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_5, шляхом отримання орендної плати за використання у 2015 та у 2016 роках ФГ "Дружба-Благо" земельної ділянки, площею 3,665 га, що підтверджується платіжними відомостями. Таким чином позивач за зустрічним позовом вважає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, не є підставою для зміни умов або припинення договору, тому просить визнати договір оренди землі від 20 січня 2015 року дійсним.

Позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом) в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області їй належить земельна ділянка площею 3,665 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №675872, виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, її батьку ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року. В послідуючому нею було зясовано, що існує договір оренди земельної ділянки від 14 січня 2015 року, який нібито укладено між померлим ОСОБА_5 та фермерським господарством «Дружба-Благо», який в послідуючому пройшов державну реєстрацію 20 січня 2015 року. Однак її батько - ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року не мав ніякої змоги укласти договір оренди земельної ділянки 14 січня 2015 року, тобто після смерті. Також в останні роки перед смертю батько був хворий, нічого не бачив та жодних договорів не міг укладати. Дійсно за останній рік вона отримувала орендну плату за користування ФГ «Дружба-Благо» земельною ділянкою, яка належала покійному батьку, оскільки представниками ФГ «Дружба-Благо» було їй повідомлено, що існує у них договір оренди який було укладено у грудні 2013 року, що не відповідало дійсності, в звязку з чим і зверталася з відповідною заявою до голови ФГ «Дружба-Благо», щодо повернення вказаної земельної ділянки їй, оскільки батько помер, а вона земельну ділянку успадкувала. Враховуючи те, що договір оренди землі укладений від 14 січня 2015 року та зареєстрований 20 січня 2015 року після смерті власника земельної ділянки, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а в зустрічному позові фермерського господарства «Дружба-Благо» до неї про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року відмовити в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача) ОСОБА_2, діючий на підставі довіреності (а.с.31), в судовому засіданні позовні вимоги позивача за первісним позовом підтримав в повному обсязі та пояснив, що позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області належить земельна ділянка площею 3,665 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, яка належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №675872, виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, її батьку ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року. Як зясувалося згодом, існує договір оренди земельної ділянки від 14 січня 2015 року, який нібито укладено між померлим ОСОБА_5 та фермерським господарством «Дружба-Благо», який в послідуючому пройшов державну реєстрацію 20 січня 2015 року. ОСОБА_5 не міг укладати жодного договору, оскільки був людиною похилого віку, мав дуже поганий зір та завжди проживав з дочкою ОСОБА_1, яка стверджує, що жодного договору її батько не підписував. Вважає, що відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) порушено всі норми діючого законодавства, оскільки ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року не мав ніякої змоги укласти договір оренди земельної ділянки 14 січня 2015 року, тобто після смерті, тому просить позовні вимоги позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) задовольнити в повному обсязі, а в зустрічному позові фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності (а.с.32), в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що підстав для задоволення позову немає, так як ОСОБА_6 призначена головою ФГ «Дружба-Благо» лише у 2015 році, після чого їй були передані всі договори оренди земельних ділянок укладені між фізичними особами власниками земельних ділянок та ФГ «Дружба-Благо», в тому числі був переданий договір оренди між ОСОБА_5 та ФГ «Дружба-Благо», про що свідчать платіжні відомості за 2014 рік. Дійсно обовязкову державну реєстрацію договір пройшов лише у січні 2015 року, тому і дата договору оренди значиться січнем 2015 року, хто підписав даний договір пояснити не може, однак пояснила, що скоріше за все зазначений договір оренди був переданий на реєстрацію ще у 2014 році та лише через велику зайнятість реєстраційної служби, закінчена реєстрація була у січні 2015 року, та звернула увагу на те, що реєстрація вищенаведеного договору на її думку дійсно була проведена з порушеннями діючого законодавства. На підставі викладеного просить в задоволені позову позивачу за первісним позовом (відповідачу) відмовити в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності (а.с.17), в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що підстав для задоволення позову немає, так як дійсно договір оренди землі ФГ «Дружба-Благо» з ОСОБА_5 було укладено в грудні 2013 року, оскільки на той час колишній голова ФГ самостійно спілкувався з людьми власниками земельних ділянок та домовлявся про укладення вказаних договорів, серед них був і ОСОБА_5, який у 2014 році отримав авансом орендну плату, про що свідчить відомість отримання грошових коштів за оренду земельних ділянок за 2014 рік. В послідуючому у 2015 році та у 2016 році позивачка за первісним позовом (відповідачка) отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою, про що також свідчать відповідні відомості, тому вона не могла не знати про наявність договору оренди. Дійсно фактично договір оренди було укладено в грудні 2013 року, але де цей договір пояснити не може, та хто підписав договір від 14 січня 2015 року який зареєстрований в січні 2015 року сказати також не може. Також звернула увагу на те, що на її думку реєстрація вищенаведеного договору дійсно була проведена з порушеннями діючого законодавства. На підставі викладеного просить в задоволені позову позивачу за первісним позовом (відповідачу) відмовити в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року .

Суд, вислухавши в судовому засіданні сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до відповідача за первісним позовом слід задовольнити в повному обсязі, а в позовних вимогах за зустрічним позовом фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та мешканка с.Долинське Ананьївського району Одеської області (а.с.5-6).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 21 квітня 2014 року (а.с.7).

Встановлено також, що відповідно до копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/1636/15-ц від 23 грудня 2015 року, визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою с.Долинське Ананьївського району Одеської області, паспорт серії КК №812364, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 30 грудня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку, розміром 3,665 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №675872 виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області на імя ОСОБА_5, котрий помер 21 квітня 2014 року (а.с.8).

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №75398041 від 09 грудня 2016 року та інформаційної довідки Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06 грудня 2016 року вбачається, що земельна ділянка, площею 6,665 га, кадастровий номер: :01:004:0633, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/1636/15-ц від 23 грудня 2016 року. В свою чергу, згідно відомостей про державну реєстрацію іншого речового права, вказаною земельною ділянкою користується ФГ «Дружба-Благо» на підставі договору оренди землі від 14 січня 2015 року, укладеного між ОСОБА_5, як орендодавцем та ФГ «Дружба-Благо», як орендарем, який 20 січня 2015 року зареєстровано Ананьївським районним управлінням юстиції Одеської області (а.с.9,10).

Крім того, з копії договору оренди земельної ділянки від 14 січня 2015 року вбачається, що між ФГ «Дружба-Благо» та ОСОБА_5, який є власником земельної ділянки, площею 3,665 га, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №675872, виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, укладено договір оренди земельної ділянки. Даний договір зареєстровано Ананьївським районним управлінням юстиції Одеської області 20 січня 2015 року, індексний номер: 18717605 (а.с.11-12).

Зясовано, що фермерське господарство «Дружба-Благо» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14 липня 2000 року, з зазначенням основного виду економічної діяльності: вирощування зернових культур (Крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, видана 17 березня 2015 року реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.36-37).

Відповідно до копії рішення №1 засновника фермерського господарства «Дружба-Благо» від 03 лютого 2015 року «Про зміну засновника та керівного складу ФГ «Дружба-Благо», виключено ОСОБА_7 зі складу засновників ФГ «Дружба-Благо» та включено до складу засновників ФГ «Дружба-Благо» ОСОБА_6; звільнено з посади голови ФГ «Дружба-Благо» ОСОБА_8 у звязку зі зміною засновника та призначено ОСОБА_6 (а.с.38-39).

З наданої копії списку пайщиків на отримання зерна та готівкових коштів за 2014 рік, вбачається, що ОСОБА_5 отримав 2100 гривень від ФГ «Дружба-Благо», про що міститься підпис (а.с.40-42).

З наданої копії розрахунку за оренду земельних ділянок в 2015 році по Долинській сільській раді Ананьївського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_1 отримала орендну плату по договору від 27 грудня 2013 року від ФГ «Дружба-Благо» в розмірі 5600 гривень,про що міститься підпис (а.с.44-47).

З наданої представником відповідача (позивача) копії платіжної відомості виплати орендної плати за вересень 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 отримала орендну плату від ФГ «Дружба-Благо» в розмірі 5600 гривень, про що міститься підпис (а.с.48-49).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, виданого 20 січня 2015 року реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області зареєстровано договір оренди землі, виданого 14 січня 2015 року ФГ «Дружба-Благо», укладеного між орендодавцем ОСОБА_5 та орендарем ФГ «Дружба-Благо» на строк 10 років (а.с.58-59).

Також зясовано, що 30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до голови ФГ «Дружба-Благо» з проханням повернути належну їй земельну ділянку (за договором від 27 грудня 2013 року), яку вона отримала у спадок після смерті батька ОСОБА_5 (а.с.62). Листом від 22 липня 2016 року №22/07-16 ФГ «Дружба-Благо» повідомило ОСОБА_1 про те, що у 2014 році між ФГ та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області 20 січня 2015 року та який закінчує свою дію 20 січня 2025 року.(а.с.60-61).

Відповідно до вимог глави 4 ЦПК України, під час судового розгляду сторонам по даній цивільній справі були розяснені в тому числі процесуальні права та обовязки сторін згідно ст.31 ЦПК України.

Згідно ст.10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд, згідно ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільні справи , в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, за загальним правилом, встановленим ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.407 п.1 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Як визначено в ст.792 ЦК України та ст.ст.1, 13 Закону України «Про оренду землі №161-ХІV від 06 жовтня 1998 року з наступними доповненнями та змінами, за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст..13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ст..14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.4 ст.15 Закону України «Про оренду землі», невід'ємною частиною договору оренди землі є: акт визначення меж земельної ділянки в натурі, акт приймання-передачі об'єкта оренди, кадастровий план земельної ділянки та ін.

Згідно ст.20 Закону України «Про оренду землі» державній реєстрації підлягає тільки укладений договір.

Відповідно до ст..35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ст.ст.124, 125, 126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, що узгоджується з ч.3 ст.640 ЦК України (нормативний акт, який вступив в силу після прийняття Закону України «Про оренду землі» і є основним актом цивільного законодавства), відповідно до якої договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 і 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно ч.1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ст.25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обовязки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обовязків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю.

З наданих матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 21 квітня 2014 року, тому відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, з вказаної дати його цивільна правоздатність припинилась. Після його смерті дочка - ОСОБА_1, за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області, яка є спадкоємицею за законом першої черги успадкувала спадкове майно, належне батькові, у вигляді земельної ділянки, площею 3,665 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідченої свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК №675872, виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області на імя ОСОБА_5

Також з матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2015 року між ФГ «Дружба-Благо» та ОСОБА_5 (помер 21 квітня 2014 року), який є власником земельної ділянки, площею 3,665 га, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №675872, виданого реєстраційною службою Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ФГ «Дружба-Благо» приймає в оренду у ОСОБА_5 вказану земельну ділянку та сплачує останньому щорічно орендну плату. В послідуючому даний договір зареєстровано Ананьївським районним управлінням юстиції Одеської області 20 січня 2015 року, індексний номер: 18717605.

Таким чином, суд керуючись нормами права, які регулюють правовідносини, повязані з орендою землі, встановивши, що ОСОБА_5, який помер 21 квітня 2014 року (припинення цивільної правоздатності) ніяк не мав змоги укласти договір оренди земельної ділянки, датований 14 січня 2015 року та зареєструвати його в Ананьївському районному управлінні юстиції Одеської області 20 січня 2015 року, тобто через девять місяців після смерті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до відповідача за первісним позовом слід задовольнити в повному обсязі, а в позовних вимогах за зустрічним позовом фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом понесені судові витрати повязані зі сплати судового збору за правилами ст.88 ЦПК України.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст.25, 203, 215, 216, 407-412, 626, 628, 629, 631, 638, 640, 792, главою 16 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», ст.ст.22, 93, 95, 96, 124, 125, 126, 158 ЗК України, ст.ст.4, 10, 11, 31, 57, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фермерського господарства «Дружба-Благо» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,665 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:004:0633, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що укладений 14 січня 2015 року між ОСОБА_5 та фермерським господарством «Дружба-Благо», який зареєстровано 20 січня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майн, індексний номер: 18717605.

Стягнути з фермерського господарства «Дружба-Благо» (, р/р 1, АБ «Укргазбанк», МФО 320478) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК №812364, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 30 грудня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

В задоволенні зустрічних позовних вимог фермерського господарства «Дружба-Благо» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі зареєстрованого 20 січня 2015 року відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Желясков

Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20 року.