Справа № 211/2112/16-ц
Провадження № 2/211/147/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Зоріній С.М., Мариненко Е.П.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

за відсутності: відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення порушення права власності на земельну ділянку, зобов'язання звільнити земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду 16 травня 2016 року з позовом, який 08.07.2016 р. уточнила, вказавши, що в 2012 році вона звернулася до виконкому Криворізької міської ради з заявою про виділ та передачу у власність земельної ділянки із земель комунальної власності міста для будівництва та обслуговування. Згідно рішення Криворізької міської ради № 3736 від 24.06.2015 р. їм передали із земель комунальної власності міста безоплатно у власність земельну ділянку житлової й громадської забудови для будівництва за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0854 га кадастровий номер НОМЕР_1. Також 30.07.2015 р. вона оформила цю ділянку у власність, про що свідчить свідоцтво про право власності індексний номер 41506213.

Однак приїхавши на свою земельну ділянку вона побачила, що там стоїть якась споруда та в ній проживає відповідач ОСОБА_3 Звільнити ділянку він категорично відмовляється мотивуючи це тим, що давно тут проживає і придбав цей будинок з земельною ділянкою. Однак правовстановлюючих документів він не має.

Позивач просить усунути їй перешкоди в користуванні власністю, зобов'язавши ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 зобов'язавши Довгинцівський ВП КВП забезпечити виконання вказаного рішення суду (а.с. 25-26).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягла на задоволенні вимог з підстав, викладених в уточненому позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що по АДРЕСА_1 є хатинка, в якій є піч, лічильник електроенергії. Раніше в цій хатинці проживала сім'я. Після смерті чоловіка жінка продала хатинку ОСОБА_3 Він дав їй гроші і вона виїхала. Документів на хатинку у ОСОБА_3 немає.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.07.2015 р. належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0854 га що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4 - копія свідоцтва, а.с. 5 - копія витягу).

Згідно положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.астини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно частин першої та другої статті 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно абзацу другого та третього пункту сьомого Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК ( 2768-14 ) шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК) ( 435-15 ). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

Відповідно до пункту 11 зазначеної Постанови розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Право власності на земельну ділянку по вулиці Володимирівській, 7 м. Кривого Рогу позивач набула на підставі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 р. (а.с. 6-7 - копія рішення з додатком), відповідно до якого на LXI сесії VI скликання міською радою вирішено передати із земель комунальної власності міста громадянам безоплатно у власність земельні ділянки житлової й громадської забудови для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (додаток 1), ведення садівництва (додаток 2) й будівництва індивідуального гаража (додаток 3) згідно з доданими схемами. Громадян указаним в додатках зобов'язано зареєструвати відповідне право на земельні ділянки згідно з чинним законодавством України, здійснювати будівництво відповідно до затвердженої проектної документації, виконувати обов'язки власників земельних ділянок відповідно до вимог ст.. 91 Земельного кодексу України та інше.

Підстав для сумнівів в законності винесеного рішення суд не має.

Крім того на запит позивача виконком Довгинцівської районної у місті ради відповіддю від 23.01.2013 р. вих. № 17/22-5 повідомив, що на час надання запиту відповідно до даних комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» нерухомість на даній земельній ділянці не зареєстрована (а.с. 8 - копія відповіді).

Згідно пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме … право власності на нерухоме майно.

За частиною першою статті 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість), належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Оскільки земельні ділянки на підставі частини першої статті 181 ЦК України є нерухомим майном, згідно вимог пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на них підлягають обов'язковій державній реєстрації і за приписами частини четвертої статті 334 ЦК України право власності на них виникає з дня державної реєстрації відповідного права.

На запит суду щодо інформації про наявність реєстрації права власності та власника будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимирівська, будинок 7, комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за вих. № 2366 від 20.10.2016 р. повідомлено, що згідно архівної справи станом на 31.12.2012 р. право власності на нерухоме майно за вищезазначеною адресою не зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТ» (а.с. 45 - повідомлення).

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутні докази володіння відповідачем домоволодінням чи земельною ділянкою по вулиці Володимирівській, 7 міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, представником відповідача не надано жодних підтверджуючих його заперечення фактичних доказів.

За таких обставин суд вважає, що самовільне зайняття відповідачем неналежної йому земельної ділянки чинить позивачу перешкоди в користуванні належним їй на праві власності нерухомим майном, а тому заявлені вимоги обгрунтоані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 158 ЗК України, ст.ст.10,60, 88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Усунути порушення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити вказану земельну ділянку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін