Провадження № 2/369/985/17
УХВАЛА

Іменем України

09.03.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Прикмета І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою.

У судовому засіданні представник відповідача подав заяву про направлення справи за підсудністю.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, оскільки спір стосується лише визнання заповіту недійсним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що справу слід передати на розгляд іншому суду.

За ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Встановлено, що 01 березня 2002 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким квартиру АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_2

З наведеного вище вбачається, що даний спір Києво-Святошинському районному суду не підсудний, оскільки правовідносини між сторонами виникли щодо дійсності заповіту, яким визначено конкретне нерухоме майно, тобто спір виник щодо нерухомого майна, що знаходиться в м. Києві.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилось, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене та керуючись ст.109, 110, п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - передати до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.С. Пінкевич