Справа № 190117
Провадження № 2/362/432/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1.

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа прогресивного розвитку» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 5 000 гривень 00 копійок як повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг, які вона мала отримати від відповідача за Договором про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року та 1 000 гривень 00 копійок у вигляді штрафу, що передбачено умовами укладеної між нею і відповідачем 23 червня 2016 року Додаткової угоди № 1 до Договору про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в порушення вказаної додаткової угоди відповідач не повернув їй обумовлену суму грошових коштів.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених у заяві підстав. Пояснила, що від відповідача вона не отримувала грошові кошти в сумі 5 000 гривень 00 копійок як повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг про що було домовлено в додатковій угоді від 23 червня 2016 року. Також, позивач не заперечила того факту, що таку ж саму суму грошових коштів вона отримала від фізичної особи ОСОБА_3.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні його вимог. Пояснила, що за умовами укладеної між сторонами додаткової угоди від 23 червня 2016 року та за усною домовленістю сторін, у звязку з відсутністю грошових коштів на банківському рахунку відповідача, позивачу через працівника товариства ОСОБА_3 було повернуто грошові кошти в сумі 5 000 гривень 00 копійок як частину вартості інформаційно-консультативних послуг, що підтверджується відповідним фінансово-чековим документом.

Вислухавши пояснення позивача і представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

06 квітня 2016 року між сторонами було укладено Договір про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 (а.с. 5 6).

23 червня 2016 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року за умовами якої вони дійшли згоди розірвати з 23 червня 2016 року Договір про надання інформаційно-консультативних послуг № 0701 від 06 квітня 2016 року (а.с. 11 12).

Вказані обставини позивач і представник відповідача визнали в судовому засіданні та їх не оспорили.

При цьому, пункт третій зазначеної Додаткової угоди № 1 передбачає, що на підставі заяви замовника виконавець здійснює повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок.

Тобто, підставою здійснення повернення вказаних грошових коштів для відповідача є заява позивача як замовника про здійснення повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, що передбачено п. 3 укладеної між ними Додаткової угоди № 1.

Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні під час розгляду справи позивачем не надано суду будь-яких фактичних доказів, які б підтверджували ту обставину, що на виконання вимог укладеної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 23 червня 2016 року, вона зверталася до відповідача як виконавця із заявою про здійснення повернення частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, що передбачено пунктом третім укладеної між ними Додаткової угоди № 1.

Отже, з урахуванням вимог пункту третього укладеної між ними Додаткової угоди № 1, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення повернення позивачу як замовнику частини вартості інформаційно-консультативних послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, оскільки позивач не зверталась до відповідача із відповідною заявою.

Крім того, суд yе приймає до уваги зазначені позивачем обставини про отримання нею від фізичної особи ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 5 000 гривень 00 копійок та критично оцінює доводи представника відповідача щодо повернення позивачу через працівника товариства ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 5 000 гривень 00 копійок як частину вартості інформаційно-консультативних послуг, оскільки вони не підтверджені жодними письмовими чи іншими будь-якими належними доказами.

До того ж, головуючим в судовому засіданні, серед інших також було розяснено учасникам процесу передбачене частиною першою статті 27 ЦПК України їх право подавати докази та їх обовязок для підтвердження своїх вимог або заперечень подати усі наявні у них докази, що підтверджується журналом судового засідання від 19 січня 2017 року (о 10:02:00 годині та додатково о 10:49:25 годині).

Проте, клопотань або заяв про долучення до матеріалів справи будь-яких доказів і/або інших повязаних із цим клопотань позивач і представник відповідача в судовому засіданні не заявили, що підтверджується журналом судового засідання від 19 січня 2017 року (о 10:50:41 годині).

Клопотань про забезпечення і/або витребування доказів до та під час розгляду справи заявлено не було.

Отже, під час розгляду справи сторонами, не виконано, передбаченого частиною другою статті 27 ЦПК України обовязку для підтвердження своїх вимог подати усі наявні у них докази.

У звязку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 10, 11 і 57 64 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивач і представник відповідача не довели ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд обєктивно позбавлений можливості з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства дослідити та належним чином встановити факт повернення позивачу відповідачем грошових коштів у сумі 5 000 гривень 00 копійок як частину вартості інформаційно-консультативних послуг.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Школа прогресивного розвитку» про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий