У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання : Шептицька С.С..

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів .

в с т а н о в и л а :

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі по 700 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 20.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом не враховано, що він не має постійного місця роботи, отримую доходи лише від підсобного господарства, будь-яких додаткових доходів не отримує та не може сплачувати встановлену суму коштів. Крім того, суд не врахував, що позивач не надала всіх належних документів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Просить рішення суду змінити зменшивши розмір аліментів до 400 грн. та відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, а розмір аліментів в розмірі 700,00 грн. на дитину є реально можливим для сплати.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходяться на утриманні матері. Відповідач не працює.

За таких обставин судом вірно встановлено, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому у відповідності до ч.1 ст.184 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів дані обставини були враховані судом першої інстанції.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів неможливості виплачувати аліменти на дитину у визначеному розмірі відповідачем не надано, а судом таких доказів не здобуто. Навпаки, відповідач є особою працездатного віку, може працювати чи займатися підприємницькою діяльність, тому може сприяти як утриманню так матеріальному забезпеченню належним чином своїх дітей.

Не надав відповідач і доказів про те, що він щомісячно допомагає матеріально та забезпечує необхідними речами свою малолітню дитину.

Крім того, вбачається, що відповідач не заперечує свого обов'язку щодо сплати аліментів, однак зазначає, що може сплачувати аліменти в розмірі по 400,00 грн. на дитину щомісячно.

Доводи апеляційної скарги проте, що позивач не надала всіх належних документів на підтвердження витрат на правову допомогу спростовуються довідкою про оплату допомоги адвоката та квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с.13,14).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :