Провадження №2/523/1376/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала на те, що 22 квітня 2006 року відповідно до договору дарування вона подарувала, а син ОСОБА_4 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_2. Позивач разом з чоловіком ОСОБА_3 продовжили проживати в подарованій сину квартирі.17 травня 2006 року ОСОБА_4 уклав кредитний договір № 014/0075/74/53489 з Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», та в забезпечення його виконання було укладено також і договір іпотеки, об'єктом якого виступила вказана квартира. 12.11.2007 року ОСОБА_4 помер.

Через необхідність судового врегулювання правовідносин, що виникли з приводу спадкового майна після сина, вони з чоловіком звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідачем по справі була дружина померлого ОСОБА_5, у якості третьої сторони у справі приймав участь АППБ «Аваль». В рамках судового процесу сторонами було досягнуто мирової угоди. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2008 року було затверджено мирову угоду. Судом було визнано за позивачем та її чоловіком ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині квартири.

01 вересня 2014 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті, позивач, як дружина спадкодавця, особисто звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини

28 квітня 2016 року нею було погашено заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/0075/74/53489, та 25.05.2016 року видана довідка про відсутність заборгованості.

Будь-які заборони що квартири АДРЕСА_3 в Держаному реєстрі заборон відсутні.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 повідомила позивача про те, що вона не може видати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з тим, що право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

Таким чином, в теперішній час у позивачки як єдиного спадкоємця відсутня інша можливість отримати свідоцтво про право на спадщину окрім як судовим шляхом.

Сторони в засідання не зявилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи в їх відсутності, позивач підтримала вимоги, а відповідач не заперечував про їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 квітня 2006 року ОСОБА_1 подарувала, а її син ОСОБА_4 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_4, про що було складено договір дарування, а 25.04.2006 року його право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. 17 травня 2006 року між ОСОБА_4 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», який в наступному перейменовано на ПАТ «ОСОБА_7 Аваль», було укладено кредитний договір № 014/0075/74/53489. З метою забезпечення вимог вказаного кредитного договору було укладено договір іпотеки, об'єктом якого виступила зазначена квартир. 12.11.2007 року ОСОБА_4 помер.Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2008 року було затверджено мирову угоду, за якою визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині квартири. Оскільки спірна квартира знаходилась під обтяженням іпотекою та через судовий процес з АППБ «Аваль» ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не змогли зареєструвати своє право власності у передбаченому діючим законодавством порядку.

01 вересня 2014 року помер чоловік позивача ОСОБА_3. Після його смерті ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори в шестимісячний термін, з часу відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини.

28 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» укладено договір, згідно якого вона погасила заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/0075/74/53489, в підтвердження чого 25.05.2016 р. видано довідку про відсутність заборгованості, а 27.05.2016 року іпотека припинена.

Встановлені судом обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Як видно зі спадкової справи №17/2015 відкритої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 до майна ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини 09.04.2015 року зверталася лише його дружина позивач по справі, яка є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У звязку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем на 1/2 частини квартири, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як розяснив Пленуму Верховного Суду України в п. 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 10 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, та не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності за ОСОБА_3 не зареєстровано, тому її вимога підлягає задоволенню, за нею необхідно визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10.11,58, 59, 60,64, 209, 212-215 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 01.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :