АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 669/979/16-ц
Провадження № 22-ц/792/250/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар Лапко Ю.В.,

з участю представників апелянта,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2001» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля», державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про його державну реєстрацію за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ТОВ «Україна 2001», звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, посилалася на те, що07.11.2012 року між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,6071 га, кадастровий номер :04:010:0010, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 10 років. Зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області за № 05425 від 07.12.2012 року. За умовами договору його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки, або шляхом його розірвання.

22.06.2016 року між ТОВ НВА «Перлина Поділля» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки. При цьому попередній договір оренди, укладений з ТОВ «Україна 2001», не припинений, чим порушено вимоги чинного законодавства та права позивача. 29.06.2016 року право оренди вищевказаної земельної ділянки зареєстровано державним реєстратором Білогірської селищної ради Хмельницької області за ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Тому позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,6071 га, кадастровий номер :04:010:0010, укладений 22.06.2016 року між ТОВ НВА «Перлина Поділля» та ОСОБА_1; скасувати рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30233390 від 29.06.2016 року щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки, площею 2,6071 га, кадастровий номер :04:010:0010, прийнятого на підставі оспорюваного договору.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 07.12.2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,6071 га (кадастровий № :04:010:0010), укладений 22.06.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля». Скасовано рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.06.2016 року Індексний номер 30233390 щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 2,6071 га. кадастровий № :04:010:0010), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 22.06.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ НВА «Перлина Поділля». Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ НВА «Перлина Поділля» вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. На думку апелянта, судом першої інстанції не дав належної оцінки наданим відповідачами доказами про відсутність реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 повідомленню відділу Держгеокадастру у Білогірському районі про відсутність у Державному земельному кадастрі інформації про державну реєстрацію цього договору оренди. Крім того, відділ Держгеокадастру у Білогірському районі зазначив, що в його архівах відсутні (хоча і повинні зберігатись) примірники договору оренди укладеного між ТзОВ «Україна 2001» та гр. ОСОБА_1В, заяви-звернення щодо здійснення державної реєстрації. Суд помилково не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 (на момент реєстрації договору державного реєстратора відділу Держкомзему у Білогірському районі), про те, що такого договору він не реєстрував та не підписував.

В засіданні апеляційного суду представники апелянта підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представники позивача просили відхили апеляційну скаргу як безпідставну.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,6071 га, кадастровий номер :04:010:0010, яка розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

07 листопада 2012 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Україна 2001» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років.

Згідно з пунктом 43 договору він набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації.

Остання сторінка договору містить реєстраційний напис, згідно якого договір зареєстрований у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 травня 2012 року № 02031. Напис містить підпис із зазначенням прізвища та ініціалів посадової особи, що провела державну реєстрацію ОСОБА_2, та відбиток печатки відділу Держкомзему у Білогірського району.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що укладення договору оренди земельної ділянки з новим орендарем в період дії договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Україна 2001», який не є припиненим, суперечить закону і є порушенням прав позивача як орендаря земельної ділянки. При цьому суд вважав, що навіть невнесення інформації про зареєстрований договір оренди до поземельної книги, якщо це відбулось з вини субєкта владних повноважень, не може бути підставою для того, аби вважати договір незареєстрованим.

Проте з таким висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Статтею 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 05.09.2012 року, чинній на час укладення договору оренди між позивачем та ОСОБА_1, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, за змістом наведених норм права, пункту 43 умов договору оренди земельної ділянки від 07.11.2012 року, цей договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації, а право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Такий висновок цілком відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 18.09.2013 року (справа N 6-99цс13), від 13.06.2016 року (справа №6-643цс16).

Порядок державної реєстрації договору оренди станом на 07.11.2012 року регулювався Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі».

Цей Порядок визначає процедуру ведення за формою згідно з додатком Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (далі - Книга записів) - документа, який є власністю держави і складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (пункт 1).

Згідно з пунктом 4 Порядку Книга записів відкривається та ведеться:

у паперовому вигляді - територіальним органом Держземагентства;

в електронному вигляді - операторами - структурними підрозділами державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" - адміністратора автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), заповнюють бланки державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою з використанням автоматизованої системи та формують з її використанням аркуші Книги записів.

Книга записів у паперовому вигляді зберігається у територіальному органі Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

Книга записів в паперовому вигляді складається з аркушів, які формуються з використанням автоматизованої системи.

Книга записів в електронному вигляді ведеться у складі автоматизованої системи та формується на підставі даних файла обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл) та електронних (цифрових) зображень документів, отриманих від територіальних органів Держземагентства (пункт 6 Порядку).

Записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі (пункт 10).

Згідно з пунктом 11 Порядку дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Кожному документові, що посвідчує право на земельну ділянку, при здійсненні його державної реєстрації, з використанням автоматизованої системи, присвоюється реєстраційний номер (пункт 14).

Виконання Постанови КМУ від 09.09.2009 року № 1021 на час укладення договору оренди від 07.11.2012 року забезпечувалося функціонуванням Перехідної реєстраційної системи, що діяла у період з 03.08.3011 року по 30.12.2012 року, адміністраторами якої були підрозділи державного підприємства "Центр державного земельного кадастру".

В подальшому, з набранням чинності Законом України «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 року Перехідна реєстраційна система припинила функціонування, наявні у ній відомості в автоматизованому порядку перенесено до Національної кадастрової системи.

Виходячи зі змісту наведених пунктів 4-11 Порядку датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку (зокрема, право оренди), є дата внесення запису до розділу Книги записів спочатку в електронному вигляді (до автоматизованої системи державного земельного кадастру), в подальшому - в паперовому вигляді, що формується з використанням автоматизованої системи.

З повідомлень відділу Держгеокадастру у Білогірському районі, Головного управління Держгеокадастру Хмельницької області (а.с.140-141, 239-240) вбачається, що у Національній кадастровій системі відсутні відомості про реєстрацію договору оренди землі від 07.11.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Україна 2001», відсутня інформація про здійснення реєстраційної дії за номером 05425, який вказаний у реєстраційному написі у цьому договорі оренди. В свою чергу за відсутності даних про цю реєстраційну дію у автоматизованій системі не були сформовані з її використанням аркуші Книги записів у паперовому вигляді.

Отже, відсутність запису про реєстрацію договору оренди від 07.11.2012 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 у Книзі записів свідчить про те, що вказаний договір не було зареєстровано у встановленому порядку.

При цьому реєстраційний напис на примірнику договору, представленого позивачем, згідно якого договір зареєстрований у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 травня 2012 року № 02031, не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження факту державної реєстрації договору оренди, оскільки цей запис є похідним від запису у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, Поземельній книзі.

Статтею 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що Державний земельний кадастр базується на принципах об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Обєктивність та достовірність відомостей Державного земельного кадастру щодо договору оренди від 07.11.2012 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 (відсутність запису про його державну реєстрацію), не спростована у судовому порядку.

Суд першої інстанції не застосував норми Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», не дав належної оцінки представленим доказам у справі і помилково вважав, що реєстраційний напис на примірнику договору оренди є достатнім доказом на підтвердження його реєстрації.

За змістом ст.638 ЦК України учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим, цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації договору.

Отже, за відсутності державної реєстрації договір оренди земельної ділянки від 07.11.2012 року не набрав чинності, відтак право оренди землі в орендаря ТОВ «Україна 2001» на спірну земельну ділянку не виникло.

За змістом ст.15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України лише порушене, невизнане або оспорюване право підлягає захисту в судовому порядку.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсним договору оренди землі від 22 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ Науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля», та скасування його державної реєстрації.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь апелянта понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 1515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» задовольнити.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2001» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля», державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про його державну реєстрацію, - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-2001» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» 1515,80 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/1661/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 23