Справа № 639/8827/16-ц
Провадження № 2/639/546/17
17 січня 2017 рокуЖовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради , в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належила на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1. Батько позивача, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після його смерті мати позивача, ОСОБА_3, прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_4 відмовився від своєї частини спадщини на користь матері. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак позивачу було роз'яснено, що зазначене питання вирішується у судовому порядку в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєструвала право власності на 1/3 частку зазначеної нерухомості, яка їй перейшла у спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4, в органах, що здійснювали державну реєстрацію прав на нерухомість, а саме у КП «Харківське міськБТІ», що суперечить вимогам діючого законодавства.
Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не зявився, причини неявки в порушення ч. 2 ст. 77 ЦПК України суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.
У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст. 224 ЦПК України.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст. 13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2, виданого 02.04.1982 року. (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, зареєстрованого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що ІНФОРМАЦІЯ_4 року складено відповідний актовий запис № 55, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 14).
Після його смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серія НОМЕР_5 від 18.07.2001 року, реєстровий номер 6-1195. ОСОБА_4 відмовився від своєї частини спадщини на користь матері.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року ,про що складено відповідний актовий запис № 9309 (а.с.15)
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1.
В свідоцтві про право власності на житло від 27.02.2000 р., реєстраційний № 6-00-221127 зазначено, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3, у зв'язку з чим ОСОБА_1 подав відповідні документи до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак листом державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотарільної контори О.В.Одринської від 12.12.2013 року за вихідним № 4942/02-14 запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду з питанням щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку вказаного вище нерухомого майна після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєструвала право власності на 1/3 частку зазначеної нерухомості, яка їй перейшла у спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4, в органах, що здійснювали державну реєстрацію прав на нерухомість, а саме у КП «Харківське міськБТІ», що суперечить вимогам діючого законодавства.(а.с.18)
Відповідно до ст.ст.1216,1220-1221 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зіст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1226 ЦК Українипередбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 328 ЦК України однією з підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Оскільки склад спадщини згідно ст. 1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, до спадкоємця перейде частка у спільній власності спадкодавця в тому обсязі, в якому вона існує на цей момент.
Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 Цивільного кодексу Українипередбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.
Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
Позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно зареєстрований та проживає в квартирі на момент смерті матері та продовжує проживати , крім того, своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 8-7,16).
За таких обставин, відсутність державної реєстрації на спадкове майно, не позбавляє позивача права на спадкування.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо задоволення позову , визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року його матері ОСОБА_3, яка перейшла їй у спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого П'ятою ХДНК 18.07.2001 р. за № 6-1195.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215,224 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1268, 1270, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верхового Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд
Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 на 1/3 (одну третю) частину квартири АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк