Ухвала іменем україни
06 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Мостової Г.І., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_4, третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання незаконним рішення Одеської міської ради про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки в оренду, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання права користування земельною ділянкою; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: Одеська міська рада, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, зобов'язання здійснити певні дії та стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на окрему ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року;

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року, з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2016 року про виправлення описки, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним рішення Одеської міської ради від 26 серпня 2004 року № 3035-IV про затвердження проекту відведення та надання в довгострокову оренду ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,23 га за адресою: АДРЕСА_1, для реконструкції нежилої будівлі під офіс та подальшої експлуатації.

Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2004 року за адресою: АДРЕСА_1, укладений між Одеською міською радою та ОСОБА_4

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Окремою ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року доведено до відома голови Київського районного суду м. Одеси про порушення норм процесуального законодавства, що допущені суддями Київського районного суду м. Одеси під час розгляду вказаної цивільної справи (тривалість розгляду). Зазначено, що про результати розгляду окремої ухвали слід повідомити апеляційний суд Одеської області в місячний термін.

У касаційній скарзі судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6., ОСОБА_7 просять окрему ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року скасувати.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Апеляційний суд, постановляючи окрему ухвалу, виходив із того, що цивільна справа знаходилась в провадженні суддів Київського районного суду м. Одеси: ОСОБА_9 - з 22 грудня 2005 року; ОСОБА_6 - з 11 червня 2007 року; ОСОБА_7 - з 26 квітня 2012 року; ОСОБА_8 - з 05 травня 2014 року, при цьому перше рішення по суті позовних вимог було ухвалено лише 15 липня 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більше як на один місяць.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом справи упродовж розумного строку.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на порушення вимог процесуального законодавства, Київський районний суд м. Одеси при розгляді зазначеної справи значно перевищив розумний строк, оскільки тривалість провадження у справі в суді першої інстанції становила 10 років 6 місяців 24 дні, що є надмірною та такою, що не відповідає вимозі розумного строку.

Зазначене, за висновком апеляційного суду, є грубим порушенням норм процесуального права; порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду справи та положення ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідної до якої суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Указане порушення свідчить про незадовільну та неналежну організацію роботи окремих суддів у Київському районному суді м. Одеси.

На думку апеляційного суду, зазначене порушення було б неможливим у разі належного, а не формального, виконання головами Київського районного суду м. Одеси протягом 2006-2016 років своїх повноважень, зокрема, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (аналогічна норма містилися й у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI та Законі України «Про судоустрій України» від 07 лютого 2002 року № 3018-III) щодо контролю за веденням судової статистики в суді, який, крім іншого, передбачає не тільки володіння інформацією про наявність в суді справ, які тривалий час не знаходять свого вирішення, але і вжиття відповідних організаційних заходів для їх розгляду.

З метою неповторення в майбутньому допущених порушень районним судом норм процесуального законодавства та виконання керівництвом суду своїх безпосередніх обов'язків, апеляційний суд вважав за необхідне вказані факти довести до відома голови Київського районного суду м. Одеси для належного реагування.

Колегія погоджується з такими висновками апеляційного суду, підстав для скасування окремої ухвали не вбачає.

Доводи касаційної скарги суддів, щодо яких апеляційний судом констатовано період, протягом якого справа перебувала у провадженні, не спростовують висновків щодо наявності недоліків в організації контролю за веденням судової статистики в суді саме головами Київського районного суду м. Одеси протягом 2006-2016 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що ухвалу прийнято з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на окрему ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року відхилити.

Окрему ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: Є.П. Євграфова

І.М.Завгородня

Г.І.Мостова

О.В. Попович