Справа № 226/238/17
Провадження № 2/226/169/2017
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого - суддi Петуніна І.В.,
за участі секретаря Григор О.І.,
позивача ПАТ КБ «Приватбанк»,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у заочному вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирноград Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,
Представник позивача до судового засідання не з'явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Враховуючи позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження.
З метою забезпечення виконання відповідачем умов договору, 13.06.2008 року, між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладені договори поруки, згідно з яким поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за основним договором. Згідно з договорами поруки поручителі і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність (а.с. 18, 19).
04.10.2016 року позивачем на адресу відповідачів були надіслані повідомлення про погашення заборгованості за кредитом вих. № 30.1.0.0/2-86CDOLES0DWF0 (а.с. 8, 9, 10).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оплатним, консенсуальним, а його предметом виступають грошові кошти, надані Банком відповідачу в користування.
Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, закон не забороняє використання іноземної валюти на території України, і регламентує порядок її використання, в тому числі і фінансовими установами.
Згідно за ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.
Досліджені судом докази свідчать про те, що неповерненням отриманого кредиту та відсотків за його користування в обумовлений договором строк відповідач в односторонньому порядку порушив зобов'язання, що випливають з його умов. Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе відповідно до договору зобов'язання з повернення кредиту, суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Частиною 3 ст. 533 ЦК України визначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. В разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті (п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин»).
Як вбачається з Договору, грошовою одиницею кредиту та його повернення сторонами визначено долар США. Саме в такій грошовій одиниці позивач і просить стягнути заборгованість, що на думку суду є обрунтованим і не суперечить нормам чинного законодавства.
Станом на 19.01.2017 року встановлений офіційний курс долара по відношенню до гривні 27,49 грн. (а.с. 7).
Згідно зі ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою, заставою, тощо.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно ст.543 ЦК України в разі солідарного обов'язку відповідачів кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо, при цьому солідарні відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їх обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Згідно з договорами поруки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є поручителями, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями відповідача ОСОБА_2
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості підлягають задоволенню у солідарному порядку.
На підставі вимог статті 88 ЦПК України з вiдповiдачів на користь позивача, необхідно стягнути судовий збір в сумі 5145,66 грн. (а.с. 1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 192, 526, 527, 530, 533, 543, 546, 554, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК ЦК України, ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226,294 ЦПК України суд,
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» судовий збір в сумі 1715 (одна тисяча сімсот п'ятнадцять) грн. 22 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» судовий збір в сумі 1715 (одна тисяча сімсот п'ятнадцять) грн. 22 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» судовий збір в сумі 1715 (одна тисяча сімсот п'ятнадцять) грн. 22 коп.
Заочне рiшення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача.
Заяву про перегляд заочного рiшення може бути подано протягом десяти днiв з дня отримання його копiї.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін