Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1713/16-ц Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 34 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1. 19 липня 2016 року його квартиру було залито водою з вини власника квартири №10 ОСОБА_3, яка проживає поверхом вище. 20 липня 2016 року комісією ВК ЖРЕП складений акт, відповідно до якого причиною залиття являється відкритий кран системи водопостачання у квартирі №10. Внаслідок залиття квартири йому спричинена матеріальна і моральна шкода, яку він оцінює у 12000 грн. та 5000 грн. відповідно. Враховуючи наведене, просив задовольнити позовні вимоги, а також стягнути з відповідачки понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково стягнуто з ОСОБА_4 2200 грн. матеріальної шкоди та 700 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній сказі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, та ухвалити нове - про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що на момент затоплення в квартирі проводилися ремонтні роботи в тому числі і реконструкція кухні в кухню-студію, де і був постелений ламінат. Тому суд при обрахунку завданої матеріальної шкоди безпідставно не врахував вартість робіт, повязаних із придбанням та заміною ламінату, а також не в повному обсязі задовольнив вимоги щодо відшкодування спричиненої йому моральної шкоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Встановлено, що 19.07.2016 року сталося залиття квартири АДРЕСА_2, яка належить позивачу, про що складено відповідний акт. Відповідно до змісту останнього причиною залиття квартири позивача є «відкритий кран системи водопостачання, який квартиронаймач квартири №10 ОСОБА_3 забула закрити» (а.с.15).

Деяка невідповідність акту, складеного ВК ЖРЕП, установленій формі /Додатку №4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затв. наказом Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76/ не свідчить про те, що зазначені в ньому відомості є неправильними або такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості поточного ремонту квартири АДРЕСА_3 вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття, і відновлення конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 11930 грн. (а.с.10-13).

Враховуючи наведене, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що залиття квартири відбулось з вини відповідачки, а відтак наявні правові підстави для відшкодування позивачу спричиненої внаслідок цього шкоди, в тому числі і моральної шкоди.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково виключив з кошторисного розрахунку вартість матеріалів та робіт повязаних з придбанням та заміною ламінату, та вважав, що відшкодуванню ОСОБА_2 підлягає лише вартість робіт і матеріалів по фарбуванню стін, улаштуванню плінтусів, заміні пошкоджених деталей кухонних меблів, а всього на суму 2200 грн. При цьому суд послався на покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які підтвердили, що на підлозі у кухні позивача постелена кахельна плитка, а також відомості щодо площі кухонної кімнати в квартирі позивача, які містяться у технічному паспорті 8,5 кв.м., що не відповідає змісту акту складеного ВК ЖРЕП.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав. Дійсно із технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 /колишня Фрунзе/ в смт.Малин вбачається, що площа кухні становить 8,5 кв.м. (а.с.8-9). Сам позивач ОСОБА_2 не заперечує ту обставину, що в названому приміщенні на підлозі покладена кахельна плитка. Разом з тим він пояснив, що на момент залиття його квартири в ній відбувався ремонт, який включав і реконструкцію приміщення з облаштуванням кухні-студії, а тому були частково знесені перегородки між колишнім приміщенням кухні, коридором і житловою кімнатою, яка прилягає до кухні, і в яких був постелений ламінат, що зазнав ушкоджень внаслідок залиття. Вказані обставини відповідачкою не спростовані. Покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, на які послався суд в оскаржуваному рішенні, не суперечать наведеному, оскільки обидва свідки підтвердили той факт, що в приміщенні кухні підлога облаштована плиткою, а в коридорі і кімнаті постелений ламінат, який від залиття водою набух.

Крім того, в акті, складеному після залиття квартири позивача, вказана площа пошкодженої підлоги з ламінату 20 кв.м. (а.с.15), що фактично відповідає змісту кошторису, в якому ця площа визначена спеціалістом, що проводив огляд і оцінку, у 20,4 кв.м., а витрати по відновленню вказаного покриття становлять 9730 грн. (а.с.10-14).

Отже, відповідачкою не доведено, що залиття сталось не з її вини та не надано доказів на спростування розміру спричиненої шкоди. В свою чергу, надані позивачем докази про розмір заподіяної матеріальної шкоди є належними, оскільки відповідно до ст.58 ЦПК України містять фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідачки, суд першої інстанції врахував всі обставини справи та правильно керувався нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апелянта в означеній частині висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди і витрат на правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення даних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2016 року скасувати в частині вирішення спору щодо відшкодування матеріальної шкоди і витрат на правову допомогу та ухвалити нове рішення про задоволення даних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11930 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1400 грн. витрат на правову допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Судді :