РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13486/17

пр. № 2/759/5308/17

23 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в вересні 2017 року заявила позов до свого чоловіка ОСОБА_2, за яким просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, додаткові витрати на утримання дитини в сумі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, та 1425 грн., як додаткові витрати на придбання дитячого автокрісла.

ОСОБА_1 подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання.

Оскільки у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Судом встановлено таке.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року, в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3.

За поясненнями позивача сторони проживають окремо, дитина залишилась з нею і перебуває на її повному утриманні, відповідач участі в утриманні дитини не приймає.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 181 цього ж кодексу визначені способи утримання дітей в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань, визначених у частці від доходу.

Отже, позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів.

Погоджується суд і з заявленим до стягнення розміром аліментів, оскільки він визначений у відповідності до вимог ст. 182 СК України.

Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтованими, їх розмір реальним і таким, що не суперечить закону, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат на дитину позивач послалась на те, що є вимушеною переселенкою із зони АТО, не маючи достатніх доходів змушена працювати, у зв'язку з чим користується послугами няні для догляду за дитиною на час роботи.

Дані обставини підтверджені матеріалами справи.

Оскільки, вказані обставини виникли поза волею позивача, суд знаходить їх особливими.

Згідно з п. 2.4.1 договору про надання послуг по догляду за дитиною від 03.05.2017р. ОСОБА_1 зобов'язалась сплачувати ОСОБА_4 за надані послуги 3500 грн., щомісяця.

Отже, суд знаходить за можливе задовольнити позов і в цій частині вимог, постановивши до стягнення з відповідача 1500 грн. додаткових витрат на дитину, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача половини витрат на придбання дитячого автокрісла, то суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, оскільки такі витрати не можна вважати додатковими витратами на дитину. В даному випадку мова йде про виконання власником транспортного засобу вимог правил дорожнього руху, щодо забезпечення безпеки перевезень малолітніх дітей.

Отже, позов може бути задоволений частково, відповідно до наведених вище висновків суду.

Витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код не відомий) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код не відомий) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1) 1500 (одну тисячу п'ятсот) грн. додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код не відомий) на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Сенько М.Ф.