Справа № 189/1893/17
УХВАЛА

про залишення без руху

суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Покровської обєднаної територіальної громади Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року до провадження судді Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорної О.В. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Покровської обєднаної територіальної громади Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року (№2147-У111), яким затверджено нові редакції процесуальних кодексів, в т. ч. Цивільного процесуального Кодексу.

Відповідно до пп. 11 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, суд, розглядаючи надану позовну заяву, керується вимогами, які зазначені в ЦПК в редакції, що передувала останній редакції ЦПК, а саме, Цивільного процесуального кодексу, прийнятого 18.03.2004 року (надалі ЦПК 2004 року).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що позов подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 119, 120 ЦПК України в редакції 2004 року, який діяв на момент подачі позову, а саме, невірно зазначена ціна позову та не сплачений судовий збір.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 80 ЦПК 2004 року України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір».

В позовній заяві заявлена сума позову 116751,00 гривень, яка ґрунтується на даних технічного паспорту на будинок, де така сума зазначається як інвентаризаційна вартість.

В той же час в копії технічного паспорту зазначається вартість заміщення в розмірі 485045,00 грн.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Під дійсною вартістю, як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку є, згідно Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином, позивачкою не виконаний обовязок, який випливає зі змісту положень ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України 2004 року, щодо визначення дійсної (ринкової) вартості майна, право власності на яке хоче визнати за собою позивачка. Суд в даному випадку, як визначено абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 самостійно не повинен визначати вартість майна.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (8000 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України 2004 року позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Позивачка надала суду письмову заяву про звільнення її від сплати судового збору, мотивуючи це тим, що позивачка є безробітною, отримує тільки щомісячні виплати по безробіттю в сумі 386,07 грн., надавши у якості доказу копію довідки за жовтень 2017 року та копії індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Відповідно до ст. 82 ЦПК 2004 року суд, враховуючи матеріальний стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В той же час це є право, а не обовязок суду.

Як вбачається з поданих позивачкою документів, вона багато років не працює офіційно, при цьому суд з наданих документів не вбачає, що вона є пенсіонером або інвалідом, або має якісь інші обєктивні причини не працювати та/або установлені законом підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК 2004 року несплата судового збору та невірне зазначення ціни позову є перешкодою для відкриття провадження у справі і суд повинен залишити таку заяву без руху, надавши стороні час для усунення недоліків.

Такі ж самі правові наслідки передбачаються статтею 185 ЦПК в редакції, яка набрала законної сили з 15.12.2017 року.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позов без руху і надати час позивачці для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровської обєднаної територіальної громади Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - залишити без руху для усунення недоліків, та зобовязати позивачку усунути недоліки шляхом подання позовної редакції в новій редакції, в якій:

- зазначити обґрунтовану ціну позову, надати документи на підтвердження реальної (ринкової) вартості будинку;

- надати документи щодо підтвердження дійсної (ринкової) вартості майна (звіт про оцінку тощо);

- сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (8000 грн.).

Надати позивачці строк для усунення недоліків пять днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Розяснити позивачці, що у випадку невиконання ухвали суду в установлений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Чорна