Справа № 316/1658/16-ц
Провадження № 2/316/134/17
"13" березня 2017 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:
головуючого судді: Капустинського М.В.,
секретаря судового засідання: Терещенко О.П.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі служби у справах захисту дітей Енергодарської міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів, -
Позивач ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с.26) звернувся до Енергодарського міського суду з позовною заявою, в якій просить: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком ОСОБА_1, за місцем проживання батька; звільнити ОСОБА_1 від обовязку сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області по справі № 2-216 від 2008 року; відкликати виконавчий лист № 2-216 2008 року, виданий Енергодарським міським судом Запорізької області 04 лютого 2008 року, який знаходиться в провадженні Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.
В обґрунтування позовних вимог, зазначено: З 26.02.2005 року по 02.02.2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу донька залишилася мешкати разом з відповідачкою. Після розірвання шлюбу відповідачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Позивач у серпні 2010 року уклав новий шлюб з ОСОБА_5 та 04.02.2011 року у них народилася донька Анна. Після розлучення позивач підтримував спілкування зі своєю донькою. В жовтні 2016 року позивач вимушений був забрати до себе доньку, оскільки відповідачка потрапила до лікарні. Йому стало відомо, що її захворювання виникло на ґрунті зловживання алкогольними напоями. Після цього випадку позивач став ретельно цікавитися щодо вживання алкоголю колишньою дружиною. Позивач знає, що відповідачка давно зловживає алкоголем, у звязку з цим її було звільнено з роботи. Добровільно вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини відповідачка не бажає, адже на думку позивача, аліменти які він сплачує на утриманні доньки, є її єдиним доходом та добровільно вирішити спір відповідачка не бажає. Позивач вважає, що проживання доньки разом з ним відповідає її інтересам, оскільки датина сама бажає цього. Крім того позивач взмозі забезпечити дитині належні умови проживання, займатися її вихованням. Позивач наголошує на тому, що не буде чинити перешкод для спілкування доньки з матірю та сприятиме тому, щоб донька не була позбавлена піклування матері. Дружина позивача має бажання доглядати за його донькою, та в дитини склалися дружні стосунки з нею. Позивач вважає, що проживання доньки з відповідачкою, суперечитеме інтересам дитини, оскільки відповідачка не має змоги в повні мірі піклуватися, в тому числі і матеріально, про дитину, тому звернувся до суду з позовом.
В судове засідання зявилися: позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3, представник третьої особи: відділу охорони дитинства служби у справах дітей -ОСОБА_6
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань до суду не надала. Відповідачу було відомо про те, що в Енергодарському суді розглядається справа, оскільки в матеріалах справи наявне поштове рекомендоване повідомлення, відповідно до якого відповідачка отримала повістку, що підтверджується відміткою (а.с.18).
Відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України - відповідач повідомлений про час та місце слухання справи.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від відповідача не надійшло, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, за згодою учасників судового засідання, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали на підставах, викладених в позові та просили суд вимоги задовольнити.
Третя особа представник відділу охорони дитинства служби у справах дітей ОСОБА_6, надала пояснення, не заперечувала проти задоволення позову.
В судовому засіданні встановлено наступне: позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Між сторонами шлюб розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Після розірвання шлюбу донька залишилася мешкати разом з відповідачкою.
Позивач 06.08.2010 року уклав шлюб з ОСОБА_5 (а.с.7) та 04.02.2011 року у них народилася донька Анна (а.с.8).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, який складений відділом охорони дитинства служби у справах дітей (а.с.25), малолітня ОСОБА_4 з 20 жовтня 2016 року проживає разом з батьком ОСОБА_7. Дане рішення вона прийняля самостійно, оскільки часто сварилася з матірю через зловживання нею алкогольними напоями. Дані обставини зафіксовані в акті в ході бесіди з малолітньою ОСОБА_4.
Факт вживання відповідачкою алкогольних напоїв підтверджується сповіщеннями про перебування ОСОБА_2 на робочому місці в стані алкогольного спяніння (а.с.54,58). Дана обставина підтверджується висновками медичного огляду, відповідно до яких ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного спяніння (а.с.53,60). Наказом від 15.01.2016 року ОСОБА_2, за появу на роботі 18.12.2015 року у стані алкогольного спянінн, оголошено догану. Крім того в матеріалах справи наявна заява колектива в якому працювала відповідачка (а.с.57), в якій підтверджено зловживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв.
Відповідно до нотаріально завіреної заяви, дружина позивача по справі ОСОБА_8, добровільно надає згоду на проживання малолітньої ОСОБА_4 у родині за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9), що підтверджує твердження позивача про бажання його дружини піклуватися про його доньку від першого шлюбу.
Відповідач має постійне місце роботи та отримує гідну заробітну платню (а.с.11), а отже може піклуватися та матеріально забезпечувати свою доньку. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, він має квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належть йому на праві приватної власності. Квартира трикімнатна, упорядкована. Для дитини виділена окрема кімната в якій є місце для відпочинку та занять, дитина має необхідний одяг та шкільне приладдя, отримує повноцінне харчування.
Також, в судовому засіданні у якості свідка, було допитано малолітню доньку позивача а відповідача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка пояснила суду, що є донькою позивача та відповідача по справі та з жовтня 2016 року проживає разом з батьком та бажає залишитися поживати разом з ним. В неї склалися дружні стосунки з дружиною батька, а також з їхньої дитиною. З матірю проживати не хоче.
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, малолітнього свідка ОСОБА_4 інтереси якої зачіпаються, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до ч.1 ст.141 СК україни, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.1 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до вимог ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, зокрема коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересов.
Відповідно до ч.2 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.
Юридичною підставою для стягнення аліментів є те, з ким залишилася проживати неповнолітня дитина після розірвання шлюбу між батьками.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Таким чином при задоволенні вимог позивача щодо визначення місця проживання дитини разом з ним, він звільняється від обовязку сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не спростовані відповідачем.
Керуючись ст.9 Конвенції про права дитини, ст.ст. 141, 150, 157, 161, 171 СК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226, 228, 231, 233, 292, 294 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.
Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем проживання батька.
Звільнити ОСОБА_1 від обовязку платити аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області по справі № 2-216 від 2008 року.
Виконавчий лист № 2-216 2008 року, виданий Енергодарським міським судом Запорізької області 04 лютого 2008 року, який знаходиться в провадженні Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області повернути на адресу Енергодарського міського суду Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення суду виготовлено: 16.03.2017 року.
Суддя: М. В. Капустинський