Справа № 307/3154/16-ц
Провадження № 2/307/257/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Клим В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зміну прізвища,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 23 листопада 1995 року. Від даного шлюбу в них дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного перебування у шлюбі чоловік проявив повну байдужість до шлюбу, фактично жив так, ніби в нього дружини не має. Він абсолютно не переймався спільними сімейними проблемами, жив виключно своїми інтересами. Вже в шлюбі виявилось, що в них різні погляди на життя. По суті як подружжя вони проживали всього один рік. Після цього, до 2002 року вони періодично жили то разом, то окремо, чоловік кудись виїжджав, потім тимчасово повертався, не змінюючи нічого в їхньому подружньому житті. В 2002 році чоловік остаточно покинув її, забрав всі свої речі із с. Лисичово і повернувся жити до себе додому в с. Терново, Тячівського району. З того часу, вже по суті 14 років вони живуть окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних стосунків. Незважаючи на небажання перебувати з нею у шлюбі сам чоловік на розлучення не подав, а вона раніше не могла цього зробити із-за важкого матеріального становища та стану здоровя. На даний час шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер та відверто суперечить її інтересам, оскільки вона не бажає надалі тільки рахуватись у шлюбі. За наведених обставин та тривалого часу окремого проживання подальше існування їхнього шлюбу вважає абсолютно недоцільним. Про примирення між ними не може бути і мови, так як воно є неможливим. Ніяких спірних питань, що випливають із сімейних відносин між ними не має. Від будь-яких стосунків з нею і в тому числі і щодо розірвання шлюбу, чоловік ухиляється, внаслідок чого вона вимушена звертатись з даним позовом до суду.

Просить шлюб між нею та ОСОБА_2, який зареєстровано 23 листопада 1995 року у виконавчому комітеті Лисичівської сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області, України, актовий запис №22, розірвати та відновити її дошлюбне прізвище «Богоровська».

Позивачка в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Сторонитривалий час разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст.15 ч.1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону, державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

За положеннями ч. 6 ст. 15 Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено відповідний порядок зміни прізвища на дошлюбне прізвище, відповідно до якого необхідне звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у звязку з реєстрацією розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни прізвища на дошлюбне прізвище «Богоровська» є передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11,15, 60, 169, 197, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 113 СК, ст..15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 23 листопада 1995 року у виконавчому комітеті Лисичівської сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області, України, актовий запис №22, розірвати.

В решті позову відмовити.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко