АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/6707/16 Головуючий у 1-ій інстанції Шевченко Т.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1169/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Музичко С.Г.

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі: Чумаченко А.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Астахова Руслана Миколайовича на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанк Росії» до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року заяву ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанк Росії» до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» про стягнення заборгованостізадоволено.

Скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 17.03.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанк Росії» до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укрремколіямаш» про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ПАТ «Сбербанк» - Астахов Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанціїскасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду.

Вказує, що відповідач не є споживачем, оскільки грошових коштів від банку не отримував, а лише виступив поручителем, а тому застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів» є невірним.

Представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній доводів. Представник відповідача просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 22.03.2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК», та ТОВ НВП «Укрремколіямаш» укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 02-В/13/122/КЛ-КБ.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії, 18.06.2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №4.

Пунтом. 6.8 передбачено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що випливають з цього Договору або у зв'язку із ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України».

Частина 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» визначає, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У частині 2 статті 389-5 ЦПК України зазначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано .може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Тобто, споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є лише громадянин - фізична особа, котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про відкриття кредитної лінії № 02-В/13/122/КЛ-КБ укладений між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК», та ТОВ НВП «Укрремколіямаш»», ОСОБА_3в стосунках із банком виступає поручителем по зобов'язаннях боржника -юридичної особи на підставі укладеного договору поруки від 18.06.2013 року.

А тому колегія суддів вважає, що оскільки в даних правовідносинах ОСОБА_3не є споживачем банківських послуг то суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення, а рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» - Астахова Руслана Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року скасувати, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: