Справа № 291/1337/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2017 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2, яка померла 15.01.2008р. та заповіла йому своє майно, мала у приватній власності земельну ділянку, площею 4.2000 га, розташовану на території Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за нею посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивач, як спадкоємець за заповітом , успадкував вказане майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки у нього відсутній оригінал вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку. В зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, належну спадкодавцю.

В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача- Чорнорудської сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 померла 15.01.2008р. в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть(а.с.5).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

2

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З спадкової справи №44, заведеної 01.02.2008р. Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої 15.01.2008р. ОСОБА_2 , Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданого 08.02.2008р. Житомирською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановлений строк прийняв спадщину ОСОБА_2 (а.с.25-36, 40).

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №111518, виданого 12.11.2004р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 23.09.2004р. №554, Відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою відповідно до проектно-технічної документації із землеустрою по складанню проекту організації території земельних часток(паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку- земельні ділянки (паї) із земель колективної власності реформованого КСП ім.Корольова Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області, наданого відділом Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області 20.12.20016р. за № 9096, судом встановлено, що до спадщини ОСОБА_2 входить право власності на земельну ділянку, розташовану на території Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.2000 га, кадастровий номер якої :02:000:0023 (а.с.18, 38).

Проте, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори в Житомирські області від 23.02.2016р. №394/02-14, державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину з підстав відсутності оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.7).

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, хоча право власності спадкодавця ОСОБА_2 на зазначену у вказаному Державному акті земельну ділянку ніким не оспорюється. А тому усунення порушень прав позивача можливо лише в судовому порядку шляхом визнання за позивачем права спадкове майно.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу його обов'язок відповідно до вимог Податкового кодексу України провести декларування отриманої спадщини.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261 ЦК України, Указом Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

3

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно ОСОБА_2, яка померла 15.01.2008р. в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, а саме:

-на земельну ділянку площею 4.2000 га, розташовану на території Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку за спадкодавцем посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №111518, виданим 12.11.2004р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області, кадастровий номер земельної ділянки -:02:000:0023.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.