САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/6392/16-ц
Провадження № 2/206/246/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2017 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві: Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 то Територіальної громади в особі ОСОБА_1 міської ради, третя особа: восьма ОСОБА_1 державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, постійного проживання однією сімєю її падчерки та вітчима ОСОБА_3, який помер 26.01.2016 року.

В обґрунтування свого позову зазначає, що у 2002 році її мати ОСОБА_4 познайомилася з ОСОБА_3, який з літа 2002 року почав проживати разом з ними однією сімєю. 11.10.2002 року її мати одружилась з ОСОБА_3 23.03.2013 року її мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно, а саме ? частину квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_1). Вона з вітчимом, ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги прийняли спадщину пісдя її смерті та 14.03.2014 року отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. 26.01.2016 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті вона прийняла фактично спадщину, так як постійно проживала разом з ним однією сімєю до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом та таких, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 не має. 03.11.2016 року вона звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки вона документально не може підтвердити родинні стосунки. У звязку з чим, вона вимушена була звернутися до суду з дійсним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень щодо позову не мала.

Заслухав доводи сторін, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

26 січня 2016 року помер вітчим позивача ОСОБА_3 (а.с.11).

З довідок Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради вбачається, що позивачка ОСОБА_5 з 20.12.1988 року є зареєстрованою та проживає за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Роторна,19/39. ОСОБА_6 став проживати та зареєструвався за цією ж адресою - 12.09.2002 року. У звязку зі смертю, останній був знятий з реєстраційного обліку за цією ж адресою 02.02.2016 року.

Квартира в якій проживала позивачка та її вітчим ОСОБА_3 належала на праві спільної сумісної власності їй та її матері ОСОБА_7 (а.с.4).

23 березня 2013 року мати позивачки померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Після її смерті позивачка та її вітчим ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право на спадщину на ? частини квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_1), кожний (а.с.5-6).

Допитані в судовому засіданні свідки повідомили, що в 2002 році мати позивачка вийшла заміж за ОСОБА_3 З того ж часу ОСОБА_3 зареєструвався та став проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_1). Після смерті матері позивачка продовжувала проживати з вітчимом, здійснювала за ним догляд, оскільки останній був інвалідом та потребував сторонньої допомоги. Коли вітчим помер в 2016 року, то позивачка сама організувала його похорон (покази свідка ОСОБА_8І.). Позивачка до самої смерті проживала та доглядала за вітчимом ОСОБА_6 Вони були однією родиною, мали спільний бюджет. Позивачка вважала, вітчима за рідного батька, оскільки він виховував її майже від народження.(покази свідка ОСОБА_9О.).

З викладеного слідує, що позивачка ОСОБА_2 проживала разом з вітчимом ОСОБА_3 однією сім'єю починаючи з 2002 року та до дня його смерті адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Роторна,19/39.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_1).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи відкритої до майна ОСОБА_3, який помер 26 січня 2016 року, єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього була ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 03.11.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_1) після смерті ОСОБА_3, оскільки нею не надано рішення суду про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.34).

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз'яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. З СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільними побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, тощо.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 проживала однією сімє'ю з ОСОБА_3, який помер 26.01.2016 року, не менше п'яти років до часу відкриття спадщини за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна,19/39.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко