УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1994/16-ц

6/330/105/2017

"21" грудня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

судді Куценко О.О.

при секретарі Павленко Н.В.

розглянувши подання Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань відносно ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Представник Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2 на тій підставі, що на виконанні Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження 53185584 з виконання виконавчого листа № 2/330/719/2016 виданого 2 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору 551,20 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця. За виконавчим документом боржник є ОСОБА_3, однак згідно відповіді адресного бюро боржник змінив прізвища на «Віхляєва».

В звязку з чим просять тимчасово обмежити право виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань ОСОБА_1.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_4 не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

В порядку ст.. 441 ЦПК України сторони виконавчого провадження в судове засідання не викликалися, а тому суд розглянув подання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 11, 60, 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» , суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: