Дата документу 17.11.2017
Справа № 334/6693/17
Провадження № 2-о/334/205/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності на житло №2430 від 04.07.1997р., виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом, про право часткової спільної власності на ? частину квартири АДРЕСА_1; технічного паспорту про право часткової спільної власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, у яких її прізвище, ім'я і по батькові зазначені як ОСОБА_1. На час видачі цих документів не було звернуто увагу на неправильність написання її прізвища та по батькові українською мовою. Зазначені розбіжності не дозволяють заявнику розпорядитися своєю частиною квартири. У внесенні відповідних змін до вказаних документів ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» відмовив. З наведених підстав просить задовольнити її заяву у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити з наведених вище підстав.

Представник ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява від ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про розгляд справи за відсутності представника, заперечень проти заяви не надано.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з частково з наступних підстав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з іменем, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зруб Ніжинського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 23.11.1946р. Ніжинським бюро ЗАГС Чернігівської області.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (складеного російською мовою), виданого 17.12.1971р.Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя, заявниця 17.12.1971р. уклала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис №1138. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2.

У липні 1997 року заявниця разом з дочкою ОСОБА_3 приватизувала квартиру АДРЕСА_2. Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат видав свідоцтво про право власності на житло №2430 від 04.07.1997р., яким посвідчив, що вищезазначена квартира належить на праві спільної часткової власності по ? частині громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_3.

На підставі вказаного правовстановлюючого документа Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації здійснено реєстрацію квартири АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності заявниці і її дочці. Відповідні зміни внесені до технічного паспорту на зазначену квартиру.

У паспорті громадянина України заявниці її прізвище, ім'я і по батькові українською мовою записані ОСОБА_1

У свідоцтві про право власності на житло №2430 від 04.07.1997р., виданому Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом, прізвище заявниці записане українською мовою ОСОБА_1 замість правильного ОСОБА_1, по батькові - ОСОБА_1 замість правильного ОСОБА_1

В усіх інших документах заявниці її прізвище та по батькові українською мовою записані правильно відповідно до вимог українського правопису.

Таким чином прізвище і по батькові заявниці вказано невірно та не збігається з її дійсним прізвищем і ім'ям по батькові, зазначеним у паспорті.

Таким чином, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло №2430 від 04.07.1997р., виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом на ім'я ОСОБА_1

Зазначені помилки у правовстановлюючому документі на квартиру перешкодили заявниці розпорядитися своєю власністю. Виправити ці помилки шляхом внесення виправлень або видачі дублікатів документів у позасудовому порядку неможливо, про що ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» повідомило заявниці у своєму листі №1005 від 22.09.2017р.

Оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 прізвище заявниці ОСОБА_1 зазначено як ОСОБА_1, тобто не збігається з її дійсним прізвищем, у написанні імені та по батькові помилок не допущено.

Разом з тим, заявником не доведено і з матеріалів справи не вбачається, що ТОВ ЗМБТІ як організація, яка видала заявниці технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, не може виправити допущену в ньому помилку у написанні прізвища заявниці.

Зазначений документ не є правовстановлюючим, відноситься до технічної документації, яка видається за умови надання документів, що підтверджують право власності, а тому суд вважає, що вимоги щодо встановлення факту належності заявниці технічного паспорту на квартиру, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256,259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право власності на житло №2430 від 04.07.1997р., виданого Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом про право спільної часткової власності на ? частини квартири АДРЕСА_3, та зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 08.08.1997 року за реєстром №37221, на ім'я ОСОБА_1 В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.