Справа №592/5642/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/22/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

08 червня 2016 року позивач звернувся з позовом, який обґрунтував тим, що 29 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, за умовами якого позичальниця отримала в кредит 56000 доларів США і зобовязалася їх повернути частинами згідно з обумовленим графіком, а також сплатити банку проценти за використання цих коштів. У забезпечення виконання кредитних зобовязань того ж дня між банком і ОСОБА_5 укладено договір поруки.

Зазначені права вимоги за кредитним договором і договором поруки ПАТ «Сведбанк» 25 травня 2012 року продав Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (ПАТ «Дельта Банк»), а 15 червня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» перепродав права вимоги Публічному акціонерному товариству «Альфа Банк» (далі ПАТ «Альфа Банк»).

Оскільки відповідачі взятих на себе зобовязань належним чином не виконали ПАТ «Альфа-Банк» направив вимогу про дострокове повернення кредиту, яка не була виконана, в результаті чого станом на 12 квітня 2016 року утворився борг по кредиту у сумі 12917,92 доларів США та по відсоткам у сумі 517,91 доларів США, які банк просить стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом в сумі 12917,92 доларів США та заборгованість по відсотках в сумі 517,91 доларів США, всього 13435,83 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь держави в дольовому порядку судовий збір в розмірі по 2520 грн. 76 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилаючись на неповне зясування обставин у справі, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому вказує, що суд безпідставно стягнув з відповідачів судові витрати у справі, оскільки при зверненні до суду банк судового збору не сплатив. Зазначає, що банк заявив вимоги про стягнення боргу, проте суд, задовольняючи позов, виходив з дострокового повернення кредиту та стягнення відповідного боргу. Крім того, суд не взяв до уваги графік погашення кредитної заборгованості, а тому заявлений банком борг по кредиту є недоведеним. Також вказує на невідповідність розрахунку заборгованості графіку погашення кредиту, а саме: розрахунок не містить початкової заборгованості з моменту отримання права вимоги; сума щомісячного платежу є вищою, ніж вказана у графіку погашення кредиту; розрахунок містить поточну заборгованість, проте відсутній прострочений борг перед банком. Вважає, що позичальниця має значну переплату по тілу кредиту, яка не врахована ні банком, ні судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1801/0508/71-090, за умовами якого позичальниця отримала в кредит 56000 доларів США на строк до 28 травня 2034 року включно та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за його користування (а.с. 5-8).

Сторонами договору обумовлено, що повернення кредиту позичальниця здійснюватиме частинами згідно із графіком шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця через касу банку (а.с. 9-12).

У забезпечення виконання кредитних зобов`язань 29 травня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки №1801/0508/71-090-Р-1, за умовами якого ОСОБА_5 поручився за виконання кредитних зобовязань ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с. 13).

25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» продав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за вказаними кредитним договором та договором поруки (а.с. 21-39).

На момент продажу права вимоги ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 мала основний борг по тілу кредиту у сумі 187008,75 грн. та 103,40 грн. боргу по відсотках (а.с. 37).

15 червня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» перепродав зазначені права вимоги ПАТ «Альфа Банк» (а.с. 40-49).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачена можливість заміни кредитора іншою стороною внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленні права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Альфа Банк» як новий кредитор набув права вимоги до ОСОБА_3 та її поручителя ОСОБА_5 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, порушувати які банк права не має.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Пунктом 3.8 кредитного договору сторони передбачили порядок зміни умов цього договору з відповідною зміною зобовязань позичальника щодо їх строку виконання без укладення будь-якої додаткової угоди при настанні визначених ними обставин, в т.ч. й у разі порушення ним строків платежів, встановлених для погашення процентів, а п.3.9 цього договору - вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів з передбачених ними підстав, в т.ч. при порушенні позичальником визначених строків платежів для погашення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

20 травня 2016 року в звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобовязань банк направив їй та поручителю ОСОБА_5 вимогу про дострокове повернення кредиту, яка залишена ними без виконання.

З розрахунку заборгованості наданого банком та пояснень його представника вбачається, що станом на 12.04.2016 року утворилася прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 517, 91 доларів США, пені - 29,64 доларів США, а також 12917,92 доларів США кредитних коштів, що підлягають достроковому поверненню. Борги за тілом кредиту, комісії та штрафу відсутні (а.с. 55).

Проте повністю погодитися з таким розрахунком неможливо.

Як зазначалося вище на момент продажу прав вимоги заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами складав 103,40 грн., але в розрахунку заборгованості ця сума зазначена у сумі 103,40 доларів США. Враховуючи зазначений в договорах про продаж прав вимоги курс міжбанківського валютного ринку України 8,1 грн. за 1 долар США, ця заборгованість становить 12,77 доларів США. Звідси загальна сума простроченої заборгованості по сплаті відсотків становить 427,28 доларів США.

04 січня 2017 року ОСОБА_3 сплатила банку 517,91 доларів США, чим погасила повністю заборгованість по відсоткам у сумі 427,28 доларів США та пені у сумі 29,64 доларів США. За таких обставин підстав для дострокового стягнення частини позики у сумі 12917,92 доларів США, що залишилася, не вбачається.

З огляду на зазначене рішення суду на підставі п.п. 1, 4, ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 88 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати ОСОБА_3 зі сплати судового збору за розгляд справи в апеляційному суді у сумі 5545,68 грн. слід компенсувати за рахунок позивача, а оскільки при зверненні до суду першої інстанції банком судовий збір у сумі 5041,52 грн. не було сплачено, тому вказана сума підлягає стягненню з позивача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволених позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_3 компенсацію судового збору у сумі 5545 грн. 68 коп. за розгляд справи апеляційним судом та в дохід держави 5041 грн. 52 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: