Справа № 646/9403/16-ц
№ провадження 2/646/328/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошко К.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 838/3-27/37/7-097 від 07.09.2007 року у розмірі 128 541,86 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.09.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк" (правонаступник ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1 укладено договір № 838/3-27/37/7-097, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 57 000,00 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості 06.09.2012 року на умовах, визначених цим договором, а відповідач зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором.

У порушення умов кредитного договору № 838/3-27/37/7-097 від 07.09.2007 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 06.04.2016 року має заборгованість в розмірі 128 541,86 грн., а саме: 43 173,52 грн. - сума заборгованості за кредитом; 36 846,53 грн. сума заборгованості за відсотками; 22 483, 81 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 11 399,04 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 9 714, 04 грн. - інфляційні витрати за кредитом; 4 924, 91 грн. - інфляційні витрати за відсотками.

У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника банку.

Відповідачем ОСОБА_1 подано заяву, в якій він просить розглянути справу в його відсутність та застосувати строки давності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07.09.2007 року між АКБ "Укрсоцбанк" (правонаступник ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1 укладено договір № 39.29-50/992к, у відповідності до умов якого № 838/3-27/37/7-097, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 57 000,00 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості 06.09.2012 року на умовах, визначених цим договором, а відповідач зобов'язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 06.04.2016 року має заборгованість в розмірі 128 541,86 грн., а саме: 43 173,52 грн. - сума заборгованості за кредитом; 36 846,53 грн. сума заборгованості за відсотками.

В зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 22 483, 81 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 11 399,04 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У зв'язку із простроченням відповідачем сплати суми основного боргу, позивачем нараховано 9 714, 04 грн. - інфляційні витрати за кредитом; 4 924, 91 грн. - інфляційні витрати за відсотками.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Верховний Суд України у постанові від 06.11.2013 року по справі № 6-116цс13 зазначив, що, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 1.1.1 договору ОСОБА_1 зобовязався здійснювати погашення кожного траншу кредиту рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця рівними частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Враховуючи, що з даним позовом до суду ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось 27.08.2016 року (згідно штемпеля відділення зв'язку на конверті), відповідно до розрахунку заборгованості з 11.05.2010 року погашення заборгованості відповідачем не здійснювалось, згідно п. 1.1.2 договору кінцевий строк повернення кредиту визначено сторонами не пізніше 06.09.2012 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду та не доведено поважність причин пропуску позовної давності.

У відповідності до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Стаття 267 Цивільного кодексу України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки до суду позивач звернувся з пропуском строку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Шелест