Провадження № 2/752/4866/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

18.12.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, суд -

Встановив

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та зареєстрована у ній.

Також вказала, що у належній їй квартирі зареєстровано відповідача ОСОБА_2, який доводиться їй колишнім чоловіком.

Зауважила, що відповідач з часу фактичного припинення між ними шлюбних відносин, а саме з серпня 2012 року в квартирі не проживає та не з'являється за зареєстрованим місцем проживання.

Факт його відсутності за зареєстрованим місцем проживання у період з серпня 2012 року підтверджується актами ЖБК «Темп-11» від 07.02.2017 року, 18.07.2017 року та поясненнями сусідів.

У зв'язку з вказаним позивач, посилаючись на правові підстави визначені ст. 405 ЦК України, з метою усунення наявних перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження майном, просила суд захистити її право власності та визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй житловою площею.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позов та зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця проживання, відзиву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності не надав.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність визначених ЦПК України підстав для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, тобто постановлення заочного рішення (ч. 4 ст. 223 ЦПК України)

Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації»(а.с. 7).

Згідно довідки Форма № 3 Комунального концерну «Центр комунального сервісу № 36» № 1903 від 21.07.2017 року вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.(а.с. 10).

Також судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2015 року у справі № 752/4668/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Як вбачається з акту про не проживання від 07.02.2017 року, затвердженого головою правління ЖБК «Темп-11» ОСОБА_3, ОСОБА_2 дійсно не проживає у АДРЕСА_2 з серпня 2012 року. (а.с. 8).

Згідно акту про не проживання від 18.07.2017 року, затвердженого головою правління ЖБК «Темп-11» ОСОБА_3, ОСОБА_2 дійсно не проживає у АДРЕСА_2 з серпня 2012 року. (а.с. 8).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З доказів долучених позивачем до позовної заяви, судом встановлено, що відповідач з 2012 року, тобто понад рік не проживає у АДРЕСА_3. Доказів на підтвердження поважності не проживання у квартирі, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт непроживання відповідача у за місцем зареєстрованого проживання більше року, з огляду на що наявні підстави для визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12-13, 46-47, 76-81, 211, 229, 235, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд,

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4) такими, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Голосіївського районного суду м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя