Справа №464/3663/17
пр.№ 4-с/464/181/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Бойко О.М.

з участю секретаря Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ та постанову про повернення виконавчого документу, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Львівгаз» звернувся до суду із скаргою, у якій просить визнати дії державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 23.06.2015 року неправомріною; скасувати постанову державного виконавця Схівського ВДВС ЛМУЮ про повернення виконавчого документа від 23.06.2015 року та відновити виконавче провадження. В обгрунтування скарги покликається на те, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу Сихівського районного суду м.Львова за заявою ПАТ «Львівгаз» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ. 23.06.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте, оскаржувана постанова стягувачу не надходила, про існування такої заявник дізнався лише у травні 2017 р. з відповіді на відповідний запит. Однак, державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення та стягнення з боржників коштів. Зокрема, державним виконавцем не вжито заходів для розшуку майна боржників та не вчинено виконавчої дії у вигляді опису майна боржників. Вважає, такі дії та постанову про поверненян виконачого документу неправомірними, а тому просить скаргу задоволити.

Державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Представник стягувача ПАТ «Львівгаз» у судове засідання не зявився подав суду клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали скарги, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів перебувало виконавче провадження №45595429, відкрите 21.11.2014 з примусового виконання судового наказу Сихівського районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ.

23.06.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається зі змісту письмових заперечень на скаргу, державним виконавцем винесено постанову від 23.06.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна.

На думку суду, державним виконавцем дотримано вимоги щодо перевірки майнового стану боржника, в тому числі запитування в електронних державних базах даних та реєстрах наявності права власності або іншого майнового права боржників. Тим самим вжиті заходив ході виконавчого провадження. Доказів зворотнього суду не надано. Тому посилання скаржника на порушення державним виконавцем положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) є безпідставними.

Також слід відзначити, що відповідно до п.5.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації даного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження розяснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Внесені відомості до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, доступ до якого має кожна зі сторін виконавчого провадження стосовно повернення виконавчого документа також вказує про відсутність порушень прав стягувача, котрий є юридичною особою, в штаті котрого є юридичний відділ. Тим більше, що винесення постанови про повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення в органи державної виконавчої служби на підставі виконавчого листа.

Оскільки відділом ДВС надано суду належні докази стосовно вжиття необхідних заходів в ході виконавчого провадження, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця, тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є необґрунтованими.

Керуючись ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999р.) ст.ст. 197, 383, 385 - 387 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ та постанову про повернення виконавчого документу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуюча Бойко О. М.