Справа № 381/2653/16-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/438/17 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 26 18.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Гуль В.В., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

у липні 2016 року ПАТ Банк «ТРАСТ» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №R011/002-TEK.0046346 від 27.07.2014 року ОСОБА_2 було акцептовано оферту і надано кредит у розмірі 100 000,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 26% річних та 2,79% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частин кредиту, відсотків та комісією за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 19.07.2019 року.

Банком свої зобов'язання за договором виконано, акцептовано оферту та надано відповідачу кредит, проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.

Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 159 930,01 грн., а також судові витрати в розмірі 2 398,96 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ Банк «ТРАНС» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ Банк «ТРАСТ» задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за Кредитним договором №R011.002-ТЕК.0046346 від 24 липня 2014 року в розмірі 159 930,01 грн., а також судові витрати понесених за подання позову до суду та апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову бо помилково вважав, що позивач не довів факт видачі кредиту позичальникові.

Такого висновку на думку, апелянта, суд першої інстанції дійшов виключно досліджуючи розділ 4 інструкції про ведення касових операцій банками в Україні яка не має відношення до факту видачі кредиту (бо кредит надано шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача).

Таким чином, подальше зняття чи розпорядження коштами з власного рахунку є використанням (розпорядженням) власними коштами (відповідачем), але не є «фактом видачі кредиту» як те вважав суд першої інстанції.

Крім того, апелянт зазначає, що умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 24.07.2014 року та заява про надання кредиту на споживчі цілі від 24.07.2014 року підписані ОСОБА_2 особисто на кожному з аркушів та містять розписку ОСОБА_2 про отримання свого примірника умов та заяви.

Також, на підтвердження факту надання кредитних коштів відповідачеві позивачем надано на адресу суду першої інстанції належним чином засвідчену копію Меморіального ордеру №Loan - 56113 від 24.07.2014 року про перерахування кредитних коштів згідно акцептованої оферти по Кредитному договору №R011.002-ТЕК.0046346 від 24.07.2014 року.

Апелянт стверджує, що оскаржуване рішення ухвалене без з'ясування обставин справи, перевірки доказів, без співставлення наданих доказів з нормами законодавства що регулюють відповідні правовідносини.

Крім того, при ухваленні вищезазначеного рішення суд першої інстанції неповно дослідив надані позивачем докази, не вірно тлумачив їх зміст, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також допущено порушення норм матеріального права відтак рішення на думку апелянта є неправильним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 липня 2014 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № R011/002-TEK.0046346.

Відповідно до умов договору ПАТ Банк «ТРАСТ» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 100 000,00 гривень, а останній, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит в повному обсязі до 19.07.2019 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 26% річних та 2,79% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за його користування.

Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № Loan-56113 від 27.07.2014 року про перерахування коштів.

Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем чим порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість, яка відповідно до поданого банком розрахунку станом на 09 червня 2016 року складала 159 930,01 грн.: 91 361,22 - сума заборгованості по кредиту, в тому числі 18 638,81 грн. - прострочена заборгованість з оплати кредиту; 4 693,17 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 36 815,68 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 27 059,94 - пеня.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на підтвердження обставини отримання позичальником кредитних коштів належним доказом є оригінал заяви про видачу готівки встановленого зразка або документ на отримання переказу готівкою в національній валюті. Таким чином, меморіальний ордер є неналежним доказом виконання банком взятих на себе зобов'язань.

Однак з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно ст.213 ЦПК, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що договір №R011.002-TEK.0046346 від 24.07.2014 року є змішаним договором та містить елементи Договору банківського рахунку фізичної особи та Кредитного договору, про що зазначено в заяві про надання кредиту на споживчі цілі від 24.07.2014 року, а також в п.1.4 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 24.07.2014 року.

Так, відповідно до п.1.4 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 24.07.2014 року, «Договір - змішаний договір, укладений між Кредитором та Клієнтом в порядку визначеному статтею 638 ЦК України шляхом акцепту Кредитором Заяви (оферти), який включає в себе елементи Договору банківського рахунку фізичної особи - Договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи або Договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки і Кредитного договору.

Договір включає в себе в якості складових та невід'ємних частин ці Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Тарифи ПАТ Банк «ТРАСТ» на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб або Тарифи ПАТ Банк «ТРАСТ» на розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку фізичної особи, відкритий для здійснення операцій із застосуванням міжнародних платіжних карток VISA INSTANT, Графік платежів, Розпис сукупної вартості кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, Заяву про надання кредиту на споживчі цілі.

Відповідно до п.5.1 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 24.07.2014 року: «Відкриття та ведення рахунку Клієнта здійснюється Кредитором у відповідності до Заяви, Умов, Тарифів РКО та законодавства України, валюта Рахунку - гривня».

Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 24.07.2014 року та Заява про надання кредиту на споживчі цілі від 24.07.2014 року підписані ОСОБА_2 особисто на кожному з аркушів та містять розписку ОСОБА_2 про отримання свого примірника Умов та Заяви.

В Заяві про надання кредиту на споживчі цілі ОСОБА_2 обрано: суму кредиту 100 000 грн. (п.2.2 Заяви); строк користування кредитом 60 міс. (п.2.4 Заяви); процентну ставку за кредитом 26% річних (п.2.5 Заяви); щомісячну комісію за супроводження кредиту 2,79% (п.2.6 Заяви).

Номер поточного рахунку який відкрито у ПАТ Банк «ТРАСТ» 2002 (п.2.9 Заяви).

Номер Договору (R011.002-TEK.0046346) зазначено в п.2.1 Заяви та відповідних додатках №1,№2,№3 до Договору. Договір становить такі документи: Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 24.07.2014 року; Заява про надання кредиту на споживчі цілі від 24.07.2014 року (Оферта); Додаток №1 до Договору № R011.002-TEK.0046346 від 24.07.2014 року (Таблиця платежів); Додаток №2 до Договору № R011.002-TEK.0046346 від 24.07.2014 року (Розпис сукупної вартості Кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту); Додаток №3 до Договору № R011.002-TEK.0046346 від 24.07.2014 року (Тарифи на РКО); Заява Відповідача від 19.05.2015 року про реструктуризацію заборгованості; Додаток №1 (Нова редакція від 19.05.2015 року) до договору № R011.002-TEK.0046346 від 24.07.2014 року (Графік платежів).

На підтвердження факту надання кредитних коштів Відповідачеві позивачем надано належним чином засвідчену копію Меморіального ордеру №Loan-56113 від 24.07.2014 року про перерахування кредитних коштів згідно акцептованої оферти по Кредитному договору №R011.002-TEK.0046346 від 24.07.2014 року.

24 липня 2014 року ПАТ Банк «ТРАСТ» перерахував кошти (кредит) в розмірі 100 000грн. з власного рахунку на «Поточний рахунок» ОСОБА_2 НОМЕР_1.

Кредит є виданим 24 липня 2014 року з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Відповідача. Підтвердженням такого перерахування є належним чином завірена копія меморіального ордеру №Loan-56113 від 24.07.2014 року.

Відповідно до п.2.1 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, що є невід'ємною частиною Кредитного договору, Договір вважається укладеним з дати акцепту Кредитором пропозиції (оферти) Клієнта, викладеної в заяві. Кредит надається Клієнту шляхом зарахування суми Кредиту на рахунок в дату відкриття рахунку.

Отже, Кредит є виданим 24.07.2014 року з моменту перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_2

Подальше розпорядження та зняття Відповідачем з власного рахунку коштів, в тому числі частинами, по суті є розпорядженням отриманими коштами на власний розсуд.

Відповідно до п.1.19 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного Банку України.

Аналогічне визначення поняттю «меморіальний ордер» зазначає «Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», що затверджена постановою Національного банку України за №22 від 21.01.2014 року.

Відповідно до ч.1,3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За правилами ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

За правилами ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом першої інстанції зазначені обставини не досліджувались та не встановлювались при ухваленні рішення, відтак рішення ухвалене без з'ясування обставин справи, перевірки доказів, без співставлення наданих доказів з нормами законодавства що регулюють відповідні правовідносини.

За правилами ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу ПАТ Банк «ТРАСТ» необхідно задовольнити, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ Банк «ТРАСТ» задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ» заборгованість за Кредитним договором № R011.002- ТЕК.0046346 від 24.07.2014 року в розмірі 159 930,01 грн.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судовий збір у розмірі 5037,82 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право: скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України, Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» заборгованість за Кредитним договором № R011.002- ТЕК.0046346 від 24.07.2014 року в розмірі 159 930,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» судовий збір у розмірі 5037,82 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді