№ 243/9874/17
Справа № 2/243/4410/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

при секретарі Хміль О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за позовом ОСОБА_1 до Сергіївської сільської ради, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що її тітці ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві власності належить земельна частка (пай) вартістю 42 023 грн. 07 коп. у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське», розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі на місцевості. 02 жовтня 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла вказану земельну частку (пай) позивачу по справі - ОСОБА_1 В зв'язку з тим, що чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а інші спадкоємці після померлої ОСОБА_2 відсутні, позивач 12 жовтня 2017 року звернулася до Державного нотаріуса другої Слов'янської держаної нотаріальної контори Донецької області. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за даним заповітом, через наявні у сертифікаті виправлення в імені його власника та в зв'язку з тим, що такий сертифікат не є документом, який встановлює право власності на заповідану земельну частку (пай). В той же час позивач у своєму позові зазначає, що за життя ОСОБА_2 не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку з визначенням її меж в натурі на місцевості. В зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 317, 328, 391, 392, 1218, 1268 ЦК України, п. 17 Перехідних положень ЗК України, позивач ОСОБА_1 просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 на вищевказану земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КПС «Краматорське».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Андріївської сільської ради Слов'янського району Донецької області, до складу якої входить Сергіївська сільська рада, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11 жовтня 2000 року зроблено запис за № 209.

Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Так, 02 жовтня 2000 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений замісником голови Сергіївської сільської ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 84, яким право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське» розміром 6,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості було заповідане позивачу по справі - ОСОБА_1

В той же час, постановою державного нотаріусу Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. 12 жовтня 2017 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на вказану земельну частку (пай) в зв'язку з наявними виправленнями в імені власника сертифікату НОМЕР_3 від 29 січня 1997 року та через те, що такий сертифікат не є правовстановлюючим документом.

Вирішуючи питання щодо правовстановлюючого характеру сертифікату на право на земельну частку (пай), суд виходить з приписів п. 17 Перехідних положень ЗК України, з яких слідує, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Так, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3, виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського товариства) Головою Слов'янської районної державної адміністрації 29 січня 1997 року ОСОБА_2 на підставі рішення Слов'янської райдержадміністрації від 31 жовтня 1996 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське» розміром 6,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Вказаний сертифікат зареєстровано 29 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 337. У вказаному сертифікаті зазначено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Поряд з цим, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 не реалізувала своє право вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

З договору від 30 вересня 1999 року, укладеного між КСП «Краматорське» та ОСОБА_2, яка є власницею земельної частки (паю) в товаристві, слідує, що остання має передану для формування спільної земельної ділянки земельну частку (пай) розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів, право на яку засвідчено Сертифікатом на земельну частку (пай) НОМЕР_3 від 31 жовтня 1996 року. Згідно з цим договором, за учасником зберігаються всі права, крім використання вказаної земельної частки (паю), по розпорядженню даною земельною часткою.

З витягу сільськогосподарського підприємства з обмеженою відповідальністю «Краматорське» № 281 від 28 вересня 2005 року вбачається, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у списку членів КСП «Краматорське», який додається до державного акту на право колективної власності на землю, значиться за № 341.

Таким чином, суд приходить до переконання, що сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3, виданий 29 січня 1997 року ОСОБА_2, є правовстановлюючим документом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське» розміром 6,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

Що стосується права власності на зазначену земельну частку (пай) саме ОСОБА_2, то суд приймає до уваги договір оренди земельної ділянки від 10 березня 1998 року, відповідно до якого між ОСОБА_2, як власницею земельної частки (паю) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське» розміром 6,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, та ДП «Агрофірма Шахтар» АП Шахта імені А.Ф. Засядько» було укладено договір передання у тимчасове користування вищезазначеної земельної частки (паю). Тобто спадкодавцем - ОСОБА_2 було реалізоване в цьому договорі право розпорядження своїм майном, в зв'язку з чим суд приходить до переконання про належність ОСОБА_2 на праві власності цієї земельної частки (паю).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року слідує, що: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зі статті 328 ЦК України слідує, що право власності виникає на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з приписами ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 заповіла належну їй земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське» розміром 6,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості позивачу по справі - ОСОБА_1, а інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, померла ОСОБА_2 не мала, то суд приходить до переконання, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись п. 17 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 328, 391, 392, 1218, 1222, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України та ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Краматорське», розміром 6,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3, виданого 29 січня 1997 року Головою Слов'янської районної державної адміністрації на підставі рішення Слов'янської райдержадміністрації № 706 від 31 жовтня 1996 року.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов'янський міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін