Провадження № 2/317/104/2017
Справа № 317/4228/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року місто Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі судового засідання Шевейко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

В судовому засіданні 15.03.2017 р. представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, просив затвердити мирову угоду від 14.03.2017 р., укладену між ОСОБА_1 та представником ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що мирова угода не підлягає визнанню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За умовами мирової угоди сторони домовилися, що ОСОБА_1 бере на себе зобовязання впродовж чотирьох днів після підписання цієї мирової угоди сплатити ОСОБА_2 через її представника ОСОБА_3, в рахунок компенсації вартості 1/2 частки домоволодіння за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, № 9, який входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4, померлого 15.04.1992 р., грошову суму в розмірі 20000,00 грн. ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на домоволодіння за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 9, в порядку спадкування після ОСОБА_4, померлого 15.04.1992 р. Сторони домовились, що з моменту визнання судом цієї мирової угоди за ОСОБА_1 визнається право власності на домоволодіння за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Червона, 9, який належав ОСОБА_5. Після виконання умов цієї мирової угоди сторони не мають інших матеріальних та моральних претензій відносно друг друга по вищевказаній цивільній справі.

Судом встановлено, що фактично у мировій угоді сторони просять узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку спадкування. Суд констатує, що укладення мирової угоди неможливе коли ті чи інші відносини врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Керуючись ст.ст. 175, 209, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У визнанні мирової угоди від 14 березня 2017 року, укладеної між ОСОБА_1 та представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Д.І. Сакоян