Номер провадження: 22-ц/785/9017/17
Номер справи місцевого суду: 504/1943/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Дрішлюка А.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бахірко А.Г.,

за участю: представника третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника ТОВ «Центр Крижанівський» - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк»; ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4; Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Крижанівський»; Державного підприємтсва «СЕТАМ» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_7 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_8 акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі відділеня «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» про визнання прилюдних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

16 червня 2017 року ОСОБА_9 звернувся до суду із позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області, Державне підприємство «СЕТАМ», третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_8 акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» про визнання прилюдних торгів недійсними.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.03.2008 року між ним та ВАТ «ВТБ Банк» укладено Генеральну угоду № 25, згідно умов якої банк відкрив йому кредитний ліміт на строк до 13.09.2008 року з максимальним розміром заборгованості в 3 000 000 доларів США.

На забезпечення виконання умов генеральної угоди між сторонами укладено іпотечний договір від 13.09.2008 року, відповідно до умов якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,087 га, що розташована за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка вул. Проценка, 1-а та земельна ділянка площею 0,062 га, що розташована за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка вул. Проценка, 1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2013 року у справі № 1522/29586/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 заборгованість за вищевказаною угодою у загальному розмірі 9 276 011,18 гривень.

26.04.2017 року на електронних торгах у електронній системі «СЕТАМ» були реалізовані предмети іпотеки вищевказані земельні ділянки.

Однак, на думку позивача ОСОБА_7 електронні торги були проведенні із порушенням процедури реалізації майна під час здійснення виконавчого провадження, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідачі по справі та третя особа в судове засідання не зявились.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано електронні торги проведенні 26.04.2017 року з примусової реалізації предмета іпотеки двох земельних ділянок площею 0,0874 та 0,062 га та розташованого на них обєкта незавершеного будівництва недійсними.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, а ПАТ «ВТБ Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та в частині позовних вимог про визнання електронних торгів недійсними відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі ТОВ «Центр Крижанівський» просить рішення суду скасувати та позов залишити без задоволення, ДП «СЕТАМ» в апеляційній скарзі також просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_7, представники відповідачів ОСОБА_11 примусового виконання рішень УДВС ГТУ в Одеській області та ДП «СЕТАМ» не зявились, однак про розгляд справи вони сповіщались належним чином, тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка до апеляційного суду не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, пояснення на них осіб, що зявились, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_7 укладено генеральну угоду № 25 від 13 березня 2008 року про зобовязання надання кредитних коштів в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, договорах про відкриття мультівалютної кредитної лінії, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії, укладених в рамках цієї угоди і які є її невідємними частинами у загальному розмірі початкової заборгованості Клієнта за наданими в рамках даної Угоди кредитами, який не повинен перевищувати суми, еквівалентної 3 000 000 доларів США за офіційним курсом НБУ. Термін дії угоди до 13 березня 2018 року. (а.с.4-5).

Одночасно між сторонами для забезпечення виконання зобовязань за Генеральною угодою № 25, 13.03.2008 р. між сторонами укладено іпотечний договір про передання в іпотеку земельних ділянок площею 0,087 га кадастровий номер :02:001:0388, що розташована за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка вул. Проценка, 1-а та земельна ділянка площею 0,062 га, кадастровий номер - :02:001:0510, що розташована за адресою Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка вул. Проценка, 1. (а.с.6-9).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2013 року у справі № 1522/29586/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_10 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 276 011,08 гривень.

14.01.2016 року в рамках виконавчого провадження № 49814091 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_12 при примусовому виконанні виконавчого листа № 1522/29586/12 від 12.06.2013 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси на все майно ОСОБА_7 в межах суми стягнення,накладено арешт та заборону відчуження на вказані земельні ділянки (а.с. 9).

26.04.2017 року з 9.00 до 21.02 години були проведенні електронні торги та за протоколом №252634 їх переможцем визначено ОСОБА_4, який придбав предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,87 га, кадастровий номер :02:001:0388, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Проценка, 1-а, та земельну ділянкуплощею 0,062 га, кадастровий номер НОМЕР_1: 02:001:0510, що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Проценка, 1, за ціною 2 148 399,89 гривень, про що складений протокол №252634 проведення електронних торгів(а.с. 11-15).

Задовольняючи позов в частині визнання електронних торгів недійсними, суд першої інстанції виходив з того, що боржник не був повідомлений про час і місце проведення електронних торгів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач повинен був довести в судовому засіданні те, що відповідачі порушили умови проведення електронних торгах й позивач ОСОБА_7 не був повідомлений про час і місце проведення електронних торгів.

Однак в порушення положень ст. ст. 10, 60, 179, 212, 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та не надав правильної оцінки наявним у справі доказам.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку докази були досліджені судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому апеляційний суд має законні підстави для встановлення обставин, що мають значення для справи, та дослідження й оцінки наявних у справі доказів.

Так, відповідно до абзацу 3 пункту 30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець.

Таким чином, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що сторонами договору шляхом примусової реалізації майна є організатор торгів (продавець) та переможець торгів (покупець).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Згідно зі ст. ст. 28, 29 ЦПК України цивільну процесуальну правоздатність та цивільну процесуальну дієздатність мають фізичні та юридичні особи.

Стороною згідно зі ст. 30 ЦПК України можуть бути фізичні, юридичні особи, а також держава.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин (п.3 ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позов був предявлений до ОСОБА_11 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області та організатору торгів - Державного підприємства «СЕТАМ», а також третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, іпотекодержателя ПАТ «ВТБ Банк» (а.с. 1-3).

30 червня 2017 року представник переможця електронних торгів ОСОБА_4 - ОСОБА_13, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про залучення до участі у справі переможця торгів, але ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року переможцю торгів було відмолено у залученні до участі у справі, чим було порушено його право на доступ до суду (а.с. 27-28, 29, 57).

Згідно витягів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 травня 2017 року, 23 травня 2017 року ОСОБА_4 передав у власність вказані земельні ділянки у якості внеску (вкладу) до статного капіталу Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КРИЖАНІВСЬКИЙ», про що були видані нотаріально посвідчені свідоцтва (а.с. 109-123).

Однак в порушення положень ст. 10 ЦПК України суд першої інстанції, вирішуючи спір, не зясував хто на час розгляду справи є власником спірних земельних ділянок й не залучив до участі у справі у якості відповідача власника земельних ділянок ТОВ «ЦЕНТР КРИЖАНІВСЬКИЙ», чим суттєво порушив його права на ефективний захист в суді.

Відповідно до ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 4 ст. 656 ЦК України до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Усуваючи розбіжності у неоднаковому застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», Верховний Суд України у постанові від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12 дійшов до такого правового висновку, а саме, «виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4038».

Аналізуючи зазначені норми права, правову позицію Верховного Суду України, зясовуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норму ч. 1 ст. 16 ЦК України та не застосував до спірних правовідносин норми ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, які підлягали застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року».

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вирішив спір за відсутністю сторін у справі та третьої особи (а.с. 36) та не зясував повно та всебічно обставини справи, які мають істотне значення для справи, й не встановив чи були порушені відповідачами встановлені законодавством правила проведення електронних торгів.

Як зазначено у частині 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

За нормою частини 5 статті 43 Закону України «Про іпотеку», не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Відповідно до п. 2 розділу VІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

В матеріалах справи немає будь-яких доказів у підтвердженні того, що позивач ОСОБА_7 не був повідомлений про час і місце проведення електронних торгів, й судом першої інстанції не були витребувані від відповідачів ці докази.

Не було враховано судом першої інстанції й те, щосам по собі факт недотримання вимог щодо строків опублікування оголошення про проведення прилюдних торгів та його змісту, що не вплинуло на результат торгів, не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними.

В апеляційній скарзі організатор електронних торгів - ДП «СЕТАМ», стверджує про те, що позивач був повідомлений належним чином і про результати визначення вартості предмета іпотеки і про проведення електронних торгів 26 квітня 2017 року (т. 2, а.с. 32-38).

До апеляційної скарги відповідач ДП «СЕТАМ» додав копію листаВідділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 02 березня 2017 року №09.1-1134/В-7 про визнання вартості предмету іпотеки (т. 2, а.с. 43-44), який позивач ОСОБА_14 отримав 10 березня 2017 року, про що свідчить копія рекомендованого поштового відправлення (т.2, а.с. 45).

Також був доданий лист ДП «СЕТАМ» № 2862/18-18-17 від 29 березня 2017 року, яким позивач ОСОБА_7 був повідомлений щодо реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів 26 квітня 2017 року о 09.00 за лотом №207940 за початковою ціною 1 286 467 гривень (т.2, а.с. 48).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, їх достатність і взаємний звязок у їх сукупності, колегія суддів приймає їх до уваги й вважає, що позивач ОСОБА_7 був повідомлений щодо реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів 26 квітня 2017 року о 09.00 за лотом №207940.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання абооспорення відповідного права.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам розяснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. 1,2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані абооспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи єзалучений у справі відповідач відповідальним за це.

Усуваючи розбіжності у неоднаковому застосування судами касаційної інстанції статей 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження» та норм Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038(далі Тимчасове положення), Верховний Суд Україні у постанові від 06 липня 2016 року у справі №6-3174цс15 дійшов до такого правового висновку, а саме, «відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Виходячи з положень зазначеної правової норми сам по собі факт недотримання вимог щодо строків опублікування оголошення про проведення прилюдних торгів та його змісту, передбачених пунктами 3.5, 3.6 Тимчасового положення, що не вплинуло на результат торгів, не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними.

Окрім наявності зазначених порушень при проведенні прилюдних торгів, розглядаючи спір, суди повинні встановити, чи були порушені права й законні інтереси особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними».

За таких обставин, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем ОСОБА_15 не доведено в судовому засіданні те, що відповідачі проведенням електронних торгів порушили його права, що вплинуло на результат торгів й є підставою для визнання їх недійсними, тому його вимоги є незаконними, необґрунтованими й не підлягають задоволенню.

Крім того, судова колегія приходить до висновку щодо необхідності повороту виконання рішення суду.

Частина 1 ст. 380 ЦПК України встановлює, що питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Оскільки на підставі оскаржуваного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року та ухвали від 21 вересня 2017 року Комінтернівського районного суду Одеської області було внесено до державного реєстру речових прав не нерухоме майно записи про право власності: 22823757, 22790320, 22791926, при цьому записи про право власності №20590938, 20588206, 20592369 про реєстрацію за ТОВ «Центр Крижанівський» права власності на об'єкти нерухомості було скасовано.

Тому, скасовуючи рішення суду першої інстанції колегія суддів, вважає за необхідне в порядку повороту виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року у цивільній справі № 504/1943/17 скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і записи про право власності внесені державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16О відносно спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційній скарги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, ТОВ «Центр Крижанівський», ДП «СЕТАМ» задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області, Державне підприємство «СЕТАМ», третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_8 акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі відділеня «Одеська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» про визнання прилюдних торгів недійсними відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37536246 від 12.10.2017 10:30:39 прийняте державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16.

Скасувати запис про право власності № 22790320 внесений до Державного реєстру речовігх прав на нерухоме майно державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37537375 від 12.10.2017 10:52:31 прийняте державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16.

Скасувати запис про право власності № 22791926 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37570343 від 13.10.2017 14:01:34 прийняте державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16.

Скасувати запис про право власності № 22823757 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_16.

Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 20590938 про право власності ТОВ «Центр Крижанівський» на об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 0,0874 га, за адресою: Одеська область, Лиманський (колишній Комінтернівський) район, село Крижанівка, вулиця Проценка, 1-а, кадастровий номер :02:001:0388, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 227.

Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 20588206 про право власності ТОВ «Центр Крижанівський» на об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 0,062 га, за адресою: Одеська область, Лиманський (колишній Комінтернівський) район, село Крижанівка, вулиця Проценка, 1 (один), кадастровий номер: :02:001:0510, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 227.

Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 20592369 про право власності ТОВ «Центр Крижанівський» на об'єкт незавершеного будівництва (60% (шістдесят відсотків) готовності, монолітно-каркасна конструкція з бетону, яка складається з цокольного поверху, першого поверху та перекриття без перестінок), реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 227.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_17

ОСОБА_2