Номер провадження 2/754/2087/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Журавської О.В.

з участю секретаря Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про захист прав споживачів, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання протиправним нарахування відповідачем заборгованості в розмірі 4 050 грн. за користування послугою, яку вона не замовляла, зобов'язання відповідача відновити надання послуг згідно умов договору в повному обсязі, посилаючись на те, що вона на підставі Договору від 04.03.2013 року з відповідачем, користувалась послугами мобільного зв'язку. В листопаді 2016 року її було повідомлено про те, що її телефонний номер заблоковано у зв'язку з наявність боргу за користування послугою міжнародного роумінгу в Польщі та Німеччині, яку вона не замовляла при укладанні договору. Вважає нарахування відповідачем їй заборгованості неправомірним, оскільки надання послуг, які не замовляв споживач та вимога їх сплатити суперечить вимогам діючого законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та на те, що позивач, перебуваючи за межами України, а саме в Польщі та Німеччині користувалась послугою «Мобільний Інтернет», за використання якої останній була нарахована заборгованість в розмірі 4 050 грн. Зокрема, укладений між сторонами договір передбачає, що фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом, у зв'язку з чим в позивача існує обов'язок сплатити за надані відповідачем послуги.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04.03.2013 р. між сторонами укладено Договір №6165197/1.12490689 про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку, у відповідності до якого відповідач зобов'язався надавати позивачу послуги мобільного зв'язку в межах України, а позивач сплачувати рахунки за надані послуги.

Згідно з умовами вказаного договору позивач замовила тарифний пакет GSM «Супер МТС без ПЗЗ 0-50» та наступні послуги: SMS, переадресування дзвінків, Вам дзвонили, Є зв'язок, пере адресація встановлена оператором, GPRS-послуги WAP, MMS, Інтернет, Onlain TV, Гіпер.NET, формат «ТХТ».

Даний Договір підписаний позивачем, що свідчить про те, що вона погодилась із умовами Договору.

Як зазначено в Договорі, своїм підписом позивач підтвердила правильність заповнення наданих нею відомостей та ознайомлення з положеннями законодавства в сфері телекомунікацій.

Крім вказаного, в заяві позивача від 04.03.2013 р. про переведення картки передплаченої послуги стільникового зв'язку МТС на контрактні умови обслуговування, остання підтвердила своє ознайомлення та згоду з правилами укладання Договору про надання послуг мобільного зв'язку та Умовами користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна».

Згідно з умовами Договору (п.2.1., 2.2.), відповідач має право припинити надання послуг або розірвати вказаний договір в разі невиконання Абонентом своїх обов'язків та правил надання та отримання послуг, у разі наявності заборгованості з оплати послуг відповідач має прав оскоротити перелік замовлених послуг або припинити надання замовлених послуг до повного погашення заборгованості.

Абонент за умовами Договору (п. 4.4) має право користуватись послугами, що надаються за цим Договором, в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв'язку відповідача, а у випадку замовлення Абонентом послуги міжнародного роумінгу - користуватись цією послугою у країнах, з операторами яких відповідач уклав Договори з роумінгу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пункт 39 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. N295 (далі - Правила) передбачає, що Оператори, провайдери зобов'язані, зокрема, повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв'язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. При цьому тимчасове припинення надання міжнародного роумінгу здійснюється після отримання відповідної інформації від роумінг-партнера (п.п.27); обмежувати можливість отримання споживачем послуг у разі відсутності коштів на особовому рахунку абонента або досягнення визначеної договором суми шляхом тимчасового припинення надання послуг (за наявності технічної можливості) (п.п.32).

У відповідності до заяви позивача від 04.11.2016 р., остання звернулась до відповідача та зазначала, що з 24.10.2016 по 29.10.2016 р. перебувала в Польщі та Німеччині. 24.10.2016 р. ввімкнула мобільний Інтернет на 10 хвилин, після чого отримала повідомлення, що її баланс складає 79, 56 грн. 26.10.2016 р., перебуваючи в Німеччині позивач вмикала Wi-Fi 2 рази по 20 хв., мобільним Інтернетом більше не користувалась. Після зазначеного її телефонний номер було заблоковано у зв'язку з заборгованістю. Зазначала в зверненні, що не користувалась мобільним Інтернетом 26.10.2016 р.

В відповіді відповідача зазначено, що відповідно до даних, отриманих від польського та німецького роумінг-операторів, підтверджено використання позивачем Інтернету. Тарифікація послуги «Мобільний GPRS Інтернет» проводиться не за час використання, а за об'єм прийнятих/переданих даних. Вартість Інтернет-доступу в роумінгу складає: 30 грн./100 Кб.

Крім того, відповідачем зазначено, та не спростовано позивачем, що на номер останньої були відправленні SMS-попередження про використання Інтернету.

У відповідності до довідкової інформації про надані послуги, у період з 24.10.2016 р. по 26.10.2016 р. за номером телефону +38, який належить позивачу, зафіксовано 3 події користування послугою «Мобільний Інтернет - передача даних у роумінгу», а саме: 24.10.2016 р. загальним обсягом 321 Кб, 26.10.2016 р. о 14 год. 35 хв. загальним обсягом 5, 55 МБ та о 14 год. 41 хв. загальним обсягом 7, 21 МБ.

У зв'язку з вказаним заборгованість позивача за користування вказаною послугою складає 4 050 грн. з урахуванням податку та збору.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що позивач, перебуваючи за межами України 24.10.2016 р. та 26.10.2016 р. в Польщі та Німеччині користувалась послугою «Мобільний Інтернет - передача даних у роумінгу».

Посилання позивача на те, що вона при укладенні договору не замовляла послугу міжнародного роумінгу, у зв'язку з чим нарахування їй заборгованості за користування вказаною послугою є неправомірним, суд вважає необґрунтованим, у зв'язку з тим, що у відповідності до п. 5.2 Договору фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена Абонентом.

Отже, оскільки в договорі передбачено право відповідача, а не його обов'язок при наявності заборгованості припинити надання послуг, отримання послуги підтверджено матеріалами справи, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 626, 901-903 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя