Справа №198/579/17
Провадження № 2/0198/235/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2017 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр»ївка, в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 83 688, 17 грв., в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 09.10.2017 року (ас. 48-51), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.05.2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7 400, 00 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява , разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг ", «Правилами користування платіжною карткою», "Тарифами банку " складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт за даним договором встановлюється за рішенням Банку та останній має право в будь - який момент змінити ( збільшити або зменшити ) такий.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному договором.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5% від суми позову.

Відповідач свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Так, відповідач неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом в період з 30.09.2014 року по 31.08.2017 року; на погашення процентів в період з 22.01.2014 року по 31.08.2017 року; на погашення пені в період з 31.10.2014 року по 31.08.2017 року, чим допустив порушення умов договору, а відтак станом на 31.08.2017 року має заборгованість в сумі 83 688, 17 грв., яка складається з : 7 399, 66 грв. - заборгованість за кредитом; 68 344, 91 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 482, 26 грв. - заборгованість за пенею; 500 грв. - штраф та 3 961, 34 грв. - його процентна складова.

Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 83 688, 17 грв., а також судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача Гаренко Н.В. не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 57, 76), при цьому в п. 3 прохальної частини уточненої позовної заяви заявлено клопотання про розгляд даної справи у відсутності представника банку (ас. 51).

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання останнього, зареєстрованим у встановленому законом порядку (ас. 62, 73-75). Разом з тим, судова повістка про виклик відповідача в судове засідання повернута суду без вручення останньому із зазначенням про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає (ас. 73).

Суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при цьому у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою вважається, що судовий виклик, або судове повідомлення вручено належним чином. За таких обставин повернення на адресу суду кореспонденції, яка була направлена відповідачеві за місцем його реєстрації, з відміткою пошти про неможливість вручення такої у зв'язку з не проживанням відповідача за зазначеною адресою, суд не вважає перешкодою для розгляду справи, з огляду на положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в п.3 прохальної частини уточненої позовної заяви (ас. 51), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

- так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 26 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством КБ »Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому кредитний ліміт на платіжну картку відповідача НОМЕР_2 «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», зі строком дії до 10/17, було встановлено:

- з 26.05.2010 року в розмірі 0, 00 грв., з 05.09.2010 року в розмірі 300, 00 грв., з 18.10.2010 року в розмірі 1 000, 00 грв., з 24.11.2010 року в розмірі 1 200, 00 грв., з 23.01.2011 року в розмірі 1 400, 00 грв., з 25.02.2011 року в розмірі 1 600, 00, з 20.03.2011 року в розмірі 1 800, 00 грв., з 25.04.2011 року в розмірі 2 000, 00 грв., з 17.10.2011 року в розмірі 1 180, 00 грв., з 02.07.2012 року в розмірі 2 000, 00 грв., з 13.11.2013 року в розмірі 7 400, 00 грв. за рішенням Банку, відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача (ас. 52).

Договір складається із анкети - заяви позичальника від 26 травня 2010 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанку», довідки про умови кредитування від 26.05.2010 року, Умов та Правил надання банківських послуг та «Тарифів Банку», з чим відповідач ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис останнього на заяві про надання кредиту (ас. 8, 9, 10-33, 53).

Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку (ас. 28).

Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг - відповідач доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним Договором, при настання строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку (ас. 28).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій (ас. 29).

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором (ас. 32).

Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/ або умов даного Договору та/ або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та / або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у визначеній Банком долі , в разі невиконання держателем або довіреною особою держателя своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором (ас. 15).

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (ас. 21).

Відповідно до п. 1.1.7.3 Умов та Правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений термін, за виключенням настання умов, передбачених п. п. 1.1.7.6, 1.1.7.7 Умов (ас. 20).

Відповідно до п. 1.1.7.5 Умов відповідний картковий рахунок може бути закритим на підставі заяви держателя, або Банк має право закрити картрахунок, повідомивши держателя. Держатель повинен погасити всі види заборгованості перед Банком, в тому числі які виникли на протязі 30 днів, з моменту повернення карти (ас. 20).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік (ас. 31). Окрім того, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.12.7.2 у випадку виникнення прострочених зобов'язань, непогашення заборгованості минулого місяця до 25 числа поточного місяця відповідач сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту (ас. 31).

Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» розмір щомісячних платежів встановлений - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грв. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості, але не менше 100 грв. та не більше залишку заборгованості; базова процентна ставка в місяць ( нараховується на залишок заборгованості) становить 2, 5 % на місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2, 9 % в місяць; за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3, 6 % в місяць; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів = 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв.; пеня = 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв. другий місяць поспіль і більше (ас. 53).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач ОСОБА_1 по договору від 26 травня 2010 року , станом на 31 серпня 2017 року, має заборгованість яка становить 83 688, 17 грв. та складається з : 7 399, 66 грв. - заборгованість за кредитом, яка виникла в період з 02.11.2013 року по 31.08.2017 року; 68 344, 91 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яка виникла в період з 22.01.2014 року по 31.08.2017 року; 3 482, 26 грв. - заборгованість за пенею, розрахована за період з 31.10.2014 року по 31.08.2017 року, а також 500 грв. - штраф та 3 961, 34 грв. - його процентна складова (ас. 54-56).

Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України (в редакції на час укладення сторонами договору) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 7 399, 66 грв. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 68 344, 91 грв. підлягають до повного задоволення.

В частині стягнення пені в розмірі 3 482, 26 грв. суд зазначає наступне:

- так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів за кредитом, позичальник зобов'язується сплачувати позикодавцю пеню за кожен день прострочення, при цьому визначення розміру такої пені встановлено Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» (ас. 53).

За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року).

При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Так, в позовній заяві позивач зазначив, що пеня у розмірі 3 482, 26 грв. нарахована ним за період з 31.10.2014 року по 31.08.2017 року.

Разом з тим, з огляду на вищевикладене нарахування суми пені за період який перевищує один рік суперечить вимогам закону, а зокрема п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відтак, вважаю, що з відповідача до стягнення підлягає пеня у розмірі 1 300, 00 грв., обрахована за період з 31.08.2016 року по 31.08.2017 року включно, згідно розрахунку заборгованості за договором (ас. 54-56).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.7.2, довідкою про умови кредитування передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п. 2.1.1.7.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше чим на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15).

Відтак, в частині стягнення штрафу в розмірі 500 грв. та його процентної складової в розмірі 3 961, 34 грв., суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 77 044, 57 грв., яка складається з : 7 399, 66 грв. - заборгованість за кредитом; 68 344, 91 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 300, 00 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч. 1 ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ).

При пред'явлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 600, 00 грв. (ас. 2).

Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування понесених судових витрат в розмірі 1 472, 00 грв., з наступного розрахунку: 77 044, 57 : 83 688, 17 х 100 = 92 % (тобто позовні вимоги задоволені на 92 % від заявлених); 1 600 х 92 % = 1 472, 00.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 222, 224 - 228, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чернявщина Юрївського району Дніпропетровської області, гр. України, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 26 травня 2010 року, що утворилася станом на 31 серпня 2017 року, в розмірі 77 044, 57 грв. ( сімдесят сім тисяч сорок чотири грв., 57 коп.), яка складається з : 7 399, 66 грв. - заборгованість за кредитом; 68 344, 91 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 300, 00 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чернявщина Юрївського району Дніпропетровської області, гр. України, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" м. Київ судові витрати по справі в загальному розмірі 1 472, 00 грв. (одна тисяча чотириста сімдесят дві грв. , 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С. О. Маренич