Провадження № 2/127/1203/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.12.2016 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 11.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 11.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №3256.

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через несумісність характерів, відмінність поглядів на шлюб та сімю, втрату довіри та поваги між подружжям. Подружжя припинило подружні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивач дійшла висновку, що подальше збереження сімї не можливе, шлюб існує формально. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна.

На добровільне розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу відповідач не погоджується.

Спільних дітей та спільно набутого майна у подружжя немає.

Викладене стало підставою для звернення позивача до відповідача з позовом про розірвання шлюбу до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановлений законом спосіб, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності та взаємозвязку, зважаючи на зміст заяви позивача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін.

Судом використано надану процесуальним законом можливість з надання строку для примирення подружжя, разом з тим, у наданий судом термін примирення не відбулось, про що свідчить позиція позивача, викладена у її заяві від 16.03.2017 року (а.с. 30).

Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача, тому позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 208, 209, 212 215, 224 - 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 11.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 11.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №3256.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати в розмірі 901,20 гривень, з яких: 551,20 гривень - судовий збір, 350 гривень витрати на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: