Провадження № 2/750/289/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.,

секретар - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

05 грудня 2016 року позивач звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області, в якому просить стягнути на її користь 43 496,59 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 суми недоотриманих нею пенсійних виплат за рішенням суду.

Протокольною ухвалою суду від 26.12.2016 Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області замінено на належного відповідача - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. У письмових заявах просили справу розглядати за їхньої відсутності, позивач також просила позов задовольнити, представник відповідача - відмовити в його задоволенні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.09.2012 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2013, виданого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В., ОСОБА_1 успадкувала після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину, яка складається з недоодержаної пенсії за рішенням суду за період з 01 травня 2010 року по 26 травня 2011 року в сумі 43 496 грн. 59 коп., належної спадкодавцю згідно довідки № 8788/05, виданої 19 червня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області (а.с. 6).

Як убачається з матеріалів справи та письмових заперечень відповідача, ним визнається факт нарахування ОСОБА_2 зазначеної суми на виконання судових рішень. Разом з тим, Управління відмовляє позивачеві у виплаті цих коштів як спадкодавцю ОСОБА_2

Відповідно до частини першої ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов'язку в натурі.

Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 43 496,59 грн., нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 за рішенням суду і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов'язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення її права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Европейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").

Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").

А тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на однин з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає примусовому виконанні обов'язку в натурі, суд вважає, що стягнення з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь позивача 43 496,59 грн. у порядку спадкування недоотриманих померлою ОСОБА_2 пенсійних виплат є об'єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача не спростовують позову і не беруться до уваги виходячи з того, що Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440, не передбачає права подання документів, зазначених у п. 4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ.

У зв'язку з цим зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат ОСОБА_2, право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивача.

Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов'язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 551,20 грн. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 1216, 1227 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 43 496 (сорок три тисячі чотириста дев'яносто шість) грн. 59 коп. недоотриманої пенсії, нарахованої померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 липня 2013 року, виданого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, запис у реєстрі № 1-726.

Стягнути з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун