Справа № 464/6850/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/502/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 26 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованість за кредитним договором №К/08-09 від 19 лютого 2008 року в розмірі 174 872 долари 32 центів США. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» судові витрати зі сплати судового збору по 1827 грн. з кожного.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не наведено правового обґрунтування для відхилення доводів відповідача на заперечення позовних вимог ПАТ «Піреус Банк МКБ». Не погоджується з висновком суду про те, що станом на 13.07.2015 року заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем по тілу кредиту становить 147 280,14 дол. США та зазначає, що відповідно до поданого відповідачем 19.04.2016 року розрахунку заборгованість ОСОБА_2 по тілу кредиту станом на 19.04.2016 року становить 118 401, 75 дол. США. Крім того, вказує на те, що встановлення дійсного розміру заборгованості без долучення до матеріалів справи графіку погашення заборгованості за кредитним договором і належного його дослідження є неможливим. Вважає, що судом необґрунтовано стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість відповідно до розрахунків позивача, незважаючи на те, що розмір такої не був підтверджений належними доказами.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованість за кредитним договором №К/08-09 від 19 лютого 2008 року в розмірі 145 402,00 долари США.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов»язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 553,554 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом встановлено, що 19.02.2008 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Піреус Банк МКБ», та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № К/08-09, за умовами якого банк надав позичальнику кредит для купівлі нерухомості та проведення ремонту в розмірі 225000 доларів США з терміном користування кредитом до 18.02.2018 року. Позичальник зобов»язувався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних щомісяця згідно графіку погашення кредиту.

29.02.2008 року внесено зміни до кредитного договору, якими відсоткова ставка змінена з 12% на 11% річних.

20.06.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до кредитного договору № К/08-09, за умовами якої банк розтермінував відповідачу ОСОБА_2 погашення заборгованості по кредиту, яка станом на 20.06.2011 року становила 176165,80 доларів США. Позичальник зобов»язувався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом згідно нового графіку погашення кредиту.

Для забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором 19.02.2008 року між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 укладено договір поруки, на підставі якого ОСОБА_4 взяла на себе зобов»язання відповідати перед банком разом з позичальником як солідарні боржники.

Матеріалами справи встановлено, що з серпня 2014 року відповідач ОСОБА_2 умов кредитного договору належним чином не виконував, порушував терміни повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором, вимога, направлена 08.06.2015 року банком ОСОБА_2 про дострокове виконання зобов»язань виконана не була, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку, наданого банком, станом на 13.07.2015 року становила: 174877,32 доларів США., з яких 147280,14 доларів США - сума заборгованості по кредиту; 15432,57 доларів США - нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами, 2427,13 доларів США - пеня за заборгованість по процентах, 732,48 долари США - пеня за заборгованість по кредиту, 9000 доларів США - штраф (том 1, а.с. 26-27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що банком належним чином виконано умови договору, а позичальником умови кредитного договору щодо строків платежів відповідно до умов договору порушено, у зв»язку з чим підставною є вимога ПАТ «Піреус Банк МКБ» про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, пені та штрафу.

Апелянтом не подано до суду доказів, які можна було б визнати належними та допустимими (своїх розрахунків), на спростування розрахунків банку, якими останній обґрунтовує свої позовні вимоги, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що сума заборгованості за кредитним договором №К/08-09 від 19 лютого 2008 року становить 145 402,00 долари США, до уваги прийматися не можуть.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.