Єдиний унікальний номер 728/2816/16-ц
Номер провадження 2/728/53/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - Новікова О.М.

при секретарі - Коваленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті дядька ОСОБА_3, якому за життя належала земельна ділянка площею 3.35 га на території ОСОБА_2 сільської ради, але позивач не може належним чином зареєструвати право власності на дане спадкове майно, оскільки, в державному акті серії ЯА№758767 маються виправлення в написанні прізвища власника земельної ділянки, що перешкоджає позивачу належним чином оформити свої спадкові права та в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися ними, що і зумовило дане звернення до суду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згодні.

Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку.

Як було встановлено в судовому засіданні, 30 січня 2016 року помер ОСОБА_3, якому за життя, 01.11.2005 року було видано державний акт серії ЯА №758767 на земельну ділянку площею 3.35га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 5,6)

14.11.2011 року спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів земельні ділянки, що належать йому на підставі державних актів серії ЯЛ №640786, серії ЯЛ№640785, серії ЯА№758767 племінниці ОСОБА_1, решту майна дочці ОСОБА_4 (а.с.4)

У встановлені законодавством строки позивач звернулася до Бахмацької районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки, оскільки було виявлено виправлення у написанні прізвища у Державному акті серії ЯА №758767, а саме «Данельчатенко» виправлено на «Данильчатенко» (а.с.6).

Відповідно до інформаційної довідки № 3157/01-16 від 23.12.2016 року виданої завідувачем Бахмацької районної державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 була відкрита 04.05.2016 року на підставі заяв про прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.20).

Згідно положень ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість.

Згідно із ч.3 ст. 152, ст. 155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 лютого 2013 р. у справі № 6-169цс12.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, що пов'язані з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Також, відповідно до ст.13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та про визнання права власності на земельні ділянки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.392, 1225, 1297 ЦК України, ст. ст. 60, 197, 212-215 ЦПК України, ст. 152, 155 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бахмацького району, Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 3.35 га, кадастровий номер :03:000:0128 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, що належала померлому 30.01.2016 року, ОСОБА_3, на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЯА № 758767.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.М. Новіков