У Х В А Л А

іменем України

"23" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Арапіної Н.Є

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві клопотання заявника ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою за участю заінтересованих осіб Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що 28 травня 2013 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 038 837,00 грн. 17 січня 2014 постановою державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 41546725 на примусове виконання виконавчого листа № 755/4764/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва. Державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Єремєєвою О.О. на адресу заявника направлено вимогу про здійснення виконавчих дій щодо звернення стягнення на автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1990 року випуску д/н НОМЕР_1, що належить заявнику та не був заставою по кредитному договору. Оскільки примусове стягнення предмета власності можливо лише на підставі рішення суду заявник 12 травня 2014 року звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби із заявою про повернення належного йому автомобіля, надав державному виконавцю розписку про збереження автомобіля. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 листопада 2015 року по справі № 205/7010/15-ц було зупинено виконавче провадження ВП № 41546725 від 17 січня 2014 року на примусове виконання виконавчого листа № 755/4764/2013-ц, виданого Дніпровським районним судом м.Києва. Тому вважає, що державний виконавець не повинен чинити перешкоди заявнику щодо повернення йому рухомого майна. Просив зобов'язати Ленінський відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції повернути ОСОБА_2 автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 1990 року випуску, д/н НОМЕР_1.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду та наведені причини пропуску цього строку,а саме, неодноразове звернення до Дніпровського районного суду м. Києва та Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою про зобов'язання повернути транспортний засіб.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво його інтересів здійснював ОСОБА_1

Представник заявника ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання. Пояснив, що 12 травня 2014 року заявник звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська із заявою про повернення належного йому автомобіля. Після цього заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою про зобов'язання повернути транспортний засіб, яка була повернута для подання до належного суду. Заявник неодноразово звертався до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою про зобов'язання повернути транспортний засіб, однак відповіді не отримав.

Представники заінтересованих осіб Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом ( ст. 385 ЦПК України).

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Суд вважає встановленим, що заявник у травні 2014 року дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав чи свобод.

До суду заявник звернувся 10 серпня 2016 року, тобто з пропуском строку для звернення до суду, і не надав доказів поважності причин пропуску встановленого строку, оскільки зазначені заявником обставини,а саме, повернення скарги через недодержання правил підсудності, суд вважає неможливим визнати як поважними причинами.

Відповідно до статті 72 ЦПК України наслідками пропущення процесуальних строків є залишення скарги без розгляду.

Оскільки заявник пропустив строк звернення до суду, скарга ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зобов'язання вчинити певні дії підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 72, 383, 385 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про зобов'язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є. Арапіна