Справа № 643/7223/16-ц
Провадження № 2/643/542/17
12.01.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А., за участю секретаря Саілян Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_2 зареєстрована у належній йому квартирі № 108, яка знаходиться у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично там тривалий час не проживає, участі в утриманні житла не приймає. Просить визнати ОСОБА_2 такою , що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити .
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України.
В судовому засіданні встановлене наступне
Згідно ст. 7,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
ОСОБА_2 , яка зареєстрована у належній позивачу квартирі № 108, яка знаходиться у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1, але фактично там тривалий час не проживає, участі в утриманні житла не приймає.
Таким чином, власник будинку розпорядився своїм майном і надав відповідачу право користування належним йому будинком як члену сім'ї, а тому на відповідача поширюються вимоги ст. 405 ЖК України.
Відповідач не сплачуює плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги , зазначені витрати несе тільки позивач один.
Зазначене у судовому засіданні підтвердили свідки : сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4
З огляду на дані, повідомлені свідками, достовірність яких суд не ставить під сумнів, вбачається, що відповідач дійсно з 2012 року не проживає у спірній квартирі , участі в утриманні квартири не приймає, будь-яких спроб для вселення в квартиру вона не здійснювала, до компетентних органів або до суду з вимогами про захист порушеного права та вселення не зверталася.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що дає суду на підставі ст. 405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 169, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити .
Визнати ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: