Справа № 336/7473/16-ц
Пр. № 2/336/546/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за договором позики у сумі 87980 грн. 53 коп.

В заяві зазначила, що 3 листопада 2011 року сторони уклали договір позики, за умовами якого позивач передала, а відповідач прийняла у позику та зобовязалася повернути до 3 листопада 2014 року 5000 доларів США. Сторони уклали зазначений правочин в простій письмовій формі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2015 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача на виконання зобовязань за згаданим договором стягнуто 117590 грн. 76 коп. основного боргу, а також 2928 грн. 65 коп. в рахунок сплати трьох відсотків річних від простроченої заборгованості.

На підставі виконавчого листа, отриманого позивачем 11 січня 2016 року в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя, було відкрито виконавче провадження. До теперішнього часу відповідач рішення суду не виконала.

Оскільки відповідно до законодавства зобовязання має виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору та вимог закону і вважається припиненим у звязку з проведеним належним чином виконанням, просить стягнути на її користь відповідальність за прострочення виконання зобовязання з урахуванням індексу інфляції за період, який простирається з моменту прострочення виконання, а саме: з 4 листопада 2014 року по день звернення до суду 7 грудня 2016 року у сумі 84216 грн. 25 коп., а також три відсотки річних за період, що настав після ухвалення рішення на користь позивача, тобто з 23 грудня 2015 року, по 7 грудня 2016 року у сумі 3764 грн. 28 коп.

Крім того, просить покласти на відповідача видатки по сплаті судового збору в сумі 880 грн.

В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у звязку з чим у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд знаходить за можливе вирішення справи у відсутність позивача.

Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не зявилася з невідомих причин. Заперечень проти позову не надала.

За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої у письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2015 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача на виконання зобовязань за згаданим договором стягнуто 117590 грн. 76 коп. основного боргу, а також 2928 грн. 65 коп. в рахунок сплати трьох відсотків річних від простроченої заборгованості (а. с. 8-10).

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини невиконане відповідачем зобовязання є підставою для притягнення її до цивільної відповідальності за невиконання грошового зобовязання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від цієї відповідальності та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки, як зазначено, зобовязання залишається невиконаним належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову.

Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства має бути стягнутим з відповідача на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 224, 292 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму індексу інфляції за боргом по договору позики в розмірі 84216 грн. 25 коп., три відсотки річних в сумі 3764 грн. 28 коп., 880 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя О.В. Щаслива