Справа № 559/217/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Федчук А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Дубно справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2014 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. 25 листопада 2014 року шлюб між ними розірвано. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 398 грн. щомісячно. Даної суми їй не вистачає на утримання дитини. Батько дитини, окрім мінімальних аліментів, жодної допомоги дитині не надає допомогу, участі у вихованні дочки не приймає, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та потребами. Дитину вона виховує сама, на її потреби витрачається значна кількість коштів, від 1400 грн. до 1600 грн. щомісяця. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює. Просить збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Зазначила, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня донька і вона немає достатніх коштів на її утримання, і оскільки змінилось матеріальне становище відповідача, який на даний час не працює, а його дохід має нерегулярний, мінливий характер, тому дана обставина є підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання доньки у тому розмірі, що і платив, а саме 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 393,90 грн. Пояснив, що уже більше року офіційно не працює, на біржі праці як безробітний не зареєстрований, має мінливий дохід, підробляє ремонтом автомобілів. 04 лютого 2017 року вдруге одружився, дружина вагітна, перебуває в лікарні на збереженні. Він здоровий, інвалідності не має, утриманців не має. Заслухавши учасників та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №232736, ОСОБА_4 народилася 15 листопада 2012 року, її батьками є сторони по справі. (а.с.5).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 25.11.2014 (а.с.8).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2014 року і до досягнення донькою повноліття (а.с.7).

Згідно розрахунку Дубенського МРВ ДВС №886 від 03.02.2017, заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.02.2017 становить 5773,13 грн. (а.с.6).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов»язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком дo 6 років: з 01січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, те, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров'я, вважає що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до 700 грн., що становить половину прожиткового мінімуму на дитину.

Сума аліментів у розмірі 700 грн. на дитину не є завищеною в нинішніх умовах проживання, відповідає засадам розумності і справедливості з урахуванням віку малолітньої, її потреб та такою, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. При цьому, суд враховує той факт, що відповідач одружився, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ №121100, оригінал якого оглянуто судом, у нього вагітна дружина, проте це не звільняє його від обов»язку щодо утримання доньки ОСОБА_4.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Стосовно судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Дубенського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року у справі №559/3350/14-ц, та стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісяця, починаючи з з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: