Справа № 201/370/16-ц 6/201/56/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики. На сьогоднішній день рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. На виклики державного виконавця боржник не зявляється.

Розглянувши подання та додані до нього документи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного подання з наступних підстав.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмолено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 06.06.2008р. N 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів» подання про обмеження у праві виїзду за межі України готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: назву суду, до якого направляється подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, назва суду, яким видано виконавчий документ, резолютивна частина рішення, дата відкриття виконавчого провадження); прізвище, ім'я та по-батькові особи (боржника), дата народження (число, місяць та рік); обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; резолютивна частина подання, у якій мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), назва органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа потрібно зазначати вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, посвідчення особи моряка або посвідчення члена екіпажу); як додаток: копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. За необхідності, до подань державних виконавців можуть додаватися копії інших документів.

На підставі ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України. Проте особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Ухилення від виконання зобовязань полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанні боржником обовязків.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 не надав доказів, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, оскільки не надано достатніх доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання своїх зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його виконання. Окрім того ніхто не може бути обмежений у свободі пересування, яка гарантується Конституцією України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційному суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя С.О. Демидова