АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/863/17 Справа № 205/1447/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та інших коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.02.2013 року нею були передані ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, що становило 16260 грн, як аванс в рахунок продажу будинку № 14 по пров. Крайньому, 14 в с. Межиріч. Про отримання авансу відповідачем була складена розписка.

Також сторони домовились про те, що позивач разом з дітьми вселиться до будинку і буде сплачувати орендну плату окремо від оплати за придбання будинку.

Строк дії договору оренди з 01.03.2013 року по 20.05.2014 року.

Позивач зобовязалась виплачувати по 500 доларів США щомісячно та по 200 доларів США за оренду будинку.

Згідно графіку, позивачка за період з червня 2013 року по травень 2014 року сплатила за купівлю будинку 2050 доларів США.

За оренду позивач сплатила за період з червня 2013 року по серпень 2013 року 600 доларів США, а в листопаді 2016 року 200 грн.

29.06.2014 року сторони розірвали домовленість про продаж будинку через збільшення курсу долару.

На підставі викладеного позивачка просила суд стягнути із відповідача на її користь 34303грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та інших коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму авансу в розмірі 16260 грн. (шістнадцять тисяч двісті шістдесят гривень) та судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду , заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, районний суд виходив з того, що розписка є підтвердженням договору та передачі грошей .

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджуется матерілами справи, що 20.02.2013 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_4 задаток у сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 16260 грн., в рахунок продажу домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Межиріч, пров. Крайній, 14 (а.с. 10, 14).

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно вимог частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Разом з тим, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що розписка до договору авансу не відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, а саме: розписка в цій справі підписана лише однією стороною ОСОБА_4 і не підписана ОСОБА_2

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 18 жовтня 2016 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2016 року в частині стягнення авансового внеску скасувати та у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: