Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/834/17

Провадження №2/377/357/17

14 грудня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Маряхіній І.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на дитину, -

УСТАНОВИВ:

25 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить звільнити його від обовязку сплати аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на користь ОСОБА_2 відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 22.09.2016 року, а також звільнити його від обовязку сплати аліментів у розмірі однієї сімнадцятої частки всіх видів його доходів щомісяця на утримання ОСОБА_2, які стягуються на її користь відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області у справі № 377/541/16-ц від 22.09.2016 року.

Позов обґрунтовується тим, що у позивача з відповідачем 09 серпня 2015 року народилася дочка ОСОБА_3. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі № 377/541/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 28.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, також стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання в розмірі 1/17 частки всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_3, трьох років. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21.09.2017 року визначено місце проживання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з позивачем ОСОБА_1, що є підставою для припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, до канцелярії суду подали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена двічі в порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду також не надійшло. Тому за згодою позивача та його представника суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі.

Дослідивши матеріали цієї справи, оглянувши матеріали справи № 377/541/16-ц, 377/673/16-ц, 377/393/17, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 29 березня 2008 року, який розірвано за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року у справі 377/673/16-ц, що набрало законної сили 27.05.2016 року (а. с. 9).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про її народження, копія кого долучена до матеріалів справи (а. с. 5).

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі № 377/541/16, що набрало законної сили 14.10.2016 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на дитину і утримання дружини, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї шостої частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 липня 2016 року, до її повноліття. Цим же рішенням стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/17 частки всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_3, трьох років (а. с. 6 - 8).

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21 вересня 2017 року у справі № 377/393/17, що набрало законної сили 07.11.2017 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, служба у справах дітей та сімї виконкому Славутицької міської ради Київської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, позов задоволено та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її батьком ОСОБА_1 (а. с. 10 11).

При вирішенні спору суд виходить з наступного правового регулювання спірних відносин.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З аналізу норми частини 2 статті 181 СК України випливає, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обовязок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Крім того, рішенням суду, що набрало законної сили, у спорі між батьками дитини про визнання місця її проживання, місце проживання цієї дитини визначено з батьком ОСОБА_1.

Таким чином, відповідач у цій справі втратила право на отримання аліментів на дочку та на своє утримання до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, і припинився відповідний обовязок позивача в цій справі сплачувати їх на користь відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Виходячи з викладеного, позов про звільнення від сплати аліментів підлягає задоволенню.

При визначенні часу припинення сплати аліментів суд бере до уваги неврегульованість законом цього питання і виходить з принципу обовязковості судових рішень, які набрали законної сили, що випливає з положень статті 124 Конституції України.

Виходячи з принципу аналогії права, сплата аліментів має бути припинена з дня набрання рішенням законної сили.

Це також узгоджуватиметься з положеннями частини 2 статті 382 ЦПК України, згідно яких не допускається поворот виконання у справах про стягнення аліментів.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами згідно правил статті 88 ЦПК України, суд при задоволенні позову стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі однієї шостої частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі № 377/541/16-ц, з дня набрання рішенням законної сили.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі однієї сімнадцятої частки всіх видів його доходів щомісяця, на її утримання, до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, які стягуються за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 вересня 2016 року у справі № 377/541/16-ц, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору на суму 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька