Справа № 749/106/17
Номер провадження 2/749/83/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Чигвінцева М.С.

за участі секретаря Зорко М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 31 липня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є неповнолітня дитина, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2012 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В листопаді 2014 року відповідач звернувся до ОСОБА_1 з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина

Відповідно до рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 10 лютого 2015 року зменшено розмір аліментів, що стягуються рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2012 року у справі № 2524/978/2012 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини доходу щомісячно до 1/6 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Окрім сплати аліментів відповідач ОСОБА_2 не бере та не бажає брати участі у додаткових витратах на сина ОСОБА_5, які повязані з навчанням, лікуванням, розвитком здібностей. На прохання сина про допомогу у батька одна відмовка "Всі питання до мами, бо вона отримує аліменти".

В 2016 році після закінчення 9-ти класів в школі, син вирішив вступати на навчання до Чернігівського кооперативного технікуму Чернігівської Облспоживспілки. Батько таке бажання сина не схвалив, а навпаки відмовляв від навчання в технікумі і одразу попередив, щоб не чекав на допомогу від нього.

Перш ніж вступити на навчання до технікуму, майбутнім студентам необхідно було пройти двотижневі курси з підготовки, які проходили з 13 червня 2016 року по 24 червня 2016 року в м. Чернігові при технікумі. За цей час позивачкою було оплачено вартість курсів в сумі 320,00 грн., оплачено проживання в гуртожитку в сумі 150,00 грн. та витрачено на квитки 321,80 грн.

В липні 2016 року ОСОБА_4 вступив на навчання до Чернігівського кооперативного технікуму Чернігівської Облспоживсспілки, про що укладено договір про підготовку молодшого спеціаліста. Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 вищевказаного договору плата за перший рік навчання складає 7390,00 грн. В п.5.2 даного договору зазначено, що замовник вносить плату за підготовку фахівця без готівкою на поточний рахунок Виконавця до 1 вересня - за І семестр; до 16 січня - за II семестр із розрахунку за повний семестр. На даний час позивачкою сплачено повністю суму 7390 грн. за перший курс навчання.

Також їхній син проживає в гуртожитку при технікумі, вартість проживання за один місяць становить 310.00 грн. Тож за 6 місяців проживання позивачкою сплачено 1860,00 грн

За останні півтора року починаючи з червня 2015 року їхній син, декілька разів хворів на ГРВІ, гострий фаринголарингіт. Загалом на лікування було витрачено 510 грн. 47 коп.

Аліменти в розмірі 1/6 частини, які сплачує відповідач із своєї заробітної плати є мізерними. ОСОБА_1 працює і отримує невелику заробітну плату, а тому їй одній дуже важко забезпечувати сина всім необхідним, платити за навчання.

Загалом додаткові витрати понесені ОСОБА_1 на сина склали 10552,27 грн. Тому вважає, що відповідач зобовязаний прийняти участь у додаткових витратах повязаних з лікуванням, навчанням, проживанням у гуртожитку сина, у розмірі половини від понесених нею витрат, тобто у розмірі 5276,13 грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов визначили частково. Відповідачем було надано заперечення, згідно якого він позовні вимоги визнає частково в частині додаткових витрат понесених на лікування дитини в розмірі 255 грн. 24 коп. Посилаючись на ст. 185 СК України, пояснив, що сам по собі вступ дитини до навчального закладу з метою здобуття відповідного ступеню не може свідчити, що витрати повязані з навчанням у ньому викликано особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини і виникненням у звязку з цим обовязків у батька брати у них участь. В даному випадку навчання дитини у навчальному закладі направлено на продовження навчання та здобуття професійної освіти. Також зазначив, що посилання позивачки на те що він нічим окрім сплати аліментів не допомогає дитині не відповідає дійсності. ОСОБА_2 відкрито на імя сина рахунок у відділенні банку на який протягом року він щомісячно додатково переказував грошові кошти. Надав довідку про доходи, звіт про здійсненні відрахування та виплати, довідку про утримані аліменти, копії чеків, згідно яких одержувачем є ОСОБА_4.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І ЕЛ № 030106 від 07.03.2001 року батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1. ( а.с. 9).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 10.02.2015 року зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2012 року у справі № 2524/978/2012 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини доходу щомісячно до 1/6 частини доходу, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 10).

Згідно копії довідки Чернігівського кооперативного технікуму від 20.10.2016 року № 308, ОСОБА_4 навчається у Чернігівському кооперативному технікумі Чернігівської облспоживспілки. Термін навчання з 01.09.2016 30.06.2020 року. ( а.с. 27).

В копії амбулаторної картки ОСОБА_4 містяться записи лікаря від 18.08.2016, 22.08.2016 року згідно яких ОСОБА_4 було поставлено діагноз гострий фаринголарингіт ( а.с.17).

ОСОБА_1 були витрачені кошти на лікування сина, що підтверджується копіями чеків. ( а.с.11, 12, 13).

Згідно копій квитанцій від 29.08.2016, 26.09.2016, 25,01.2017 року позивачкою було сплачено вартість проживання за гуртожиток в сумі 1860 грн. ( а.с. 18,20).

Згідно копій квитанцій від 17.08.2016, 12.01.2017 року позивачкою було сплачено вартість навчання сина в у Чернігівському кооперативному технікумі Чернігівської облспоживспілки в сумі 7390 грн. ( а.с. 21).

Також в матеріалах справи містяться копії чеків за вартість курсів, проживання в гуртожитку, квитки на автобус ( а.с. 19,23,24,25, 26).

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З роз'яснень, які містяться у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що ст.185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Суд приймає до уваги доводи відповідача щодо надання добровільної матеріальної допомоги сину та вважає, що витрати позивачки на оплату навчання та проживання сина не відносяться до витрат, що викликані особливими обставинами, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що син сторін за останні півтора року хворів, починаючи з червня 2015 року. Даний факт не заперечувався ні позивачкою ні відповідачем в судовому засіданні.

Визнання позову відповідачем в розмірі 255 грн. 24 коп. приймається судом, оскільки не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з підстав вищенаведеного, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі половини понесених позивачкою витрат на лікування сина в розмірі 255 грн. 24 коп.

Відповідно до п.35 ПП ВС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положеннястатті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

А тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 31 грн., 00 коп. на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11,60, 88, 213, 215,218 ЦПК України, ст.ст. 180, 185, 199 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 255 грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 31 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя М.С. Чигвінцев