рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 січня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 16.02.1998 р. між нею та відповідачем, діючою від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу квартри №23 по вул. Плавньовій, 97 в м. Білгород-Дністровському Одеської області. В теперішній час позивач має намір розпорядитися квартирою, та їй стало відомо що договір купівлі-продажу квартири не зареєстрований нотаріально та вважається недійсним, тому позивач просить суд визнати договір купівлі продажу від 16.02.1998 року №1378/Б дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Позивач у судове засідання надала письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Третя особа також надала до суду письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_4 (на теперішній час прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5, яка діяла в своїх інтресах та в інтересах ОСОБА_4 ( відповідно до свідоцтва про шлюб змінила прізвище на ОСОБА_3) ОСОБА_6, з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1378/Б від 16.02.1998 року, укладений та зареєстрований в Білгород- Дністровському представництві Одеської товарної біржі.

Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_1 на придбану квартиру, є реєстрація, договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності під № 157-5378 від 11.03.1998 року, що підтверджується відміткою у договорі (а.с. 8 оборотна сторона).

Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передала відповідачу обумовлену Договором купівлі-продажу грошову суму, а відповідач виписалася та звільнила квартиру, після чого позивач вселилася до квартири, де й проживає по теперішній час.

Згідно з ст. 15 Закону України Про товарну біржу, зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, суд вважає, що укладений 16.02.1998 р. договір купівлі-продажу є дійсним, та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем на придбану квартиру.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.47 ЦК України в ред. 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири від 16.02.1998 року, то суд з наведених підстав визнає вказаний договір дійсним та визнає за позивачем право власності на дану квартиру.

Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартри №23 по вул. Плавньовій, 97, в м. Білгород-Дністровському Одеської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі №1378/Б від 16.02.1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., яка в цілому складається з: коридору - 1; туалету - 2; ванної - 3; житлової - 4; кухні - 5; житлової - 6; балкону - 7.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: