Справа № 266/506/16-ц
Провадженя№ 2/266/53/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. за участю секретаря Циганкової М.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника третьої особи Солохи І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту батьківства.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року загинув ОСОБА_7 Після його смерті відкрилась спадщина в вигляді рухомого та нерухомого майна. На момент смерті ОСОБА_7 позивач був вагітним, строк вагітності становив 10 тижнів, на 17.07.2015 року збирались зареєструвати шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народила від ОСОБА_7 сина - ОСОБА_8 При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в позивача виникли труднощі в зв'язку із тим, що факт споріднення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинен бути підтверджений документально. Просить суд встановити факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_8, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Представник позивача, ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові. Додатково повідомив суду, що всі факти стороною позивача доведено документально, тому просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що про подачу заяви не знав, оскільки на момент 12.06.2015 року знаходився за межами України. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, ОСОБА_5, позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 не мешкав. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача, ОСОБА_4, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що не заперечує того факту, що між померлим та позивачем були відносини, однак на той час у ОСОБА_7 були також відносини з іншими жінками, та з його слів ОСОБА_2 відомо про не серйозне ставлення померлого до позивача, що повністю виключає факт спільного мешкання померлого з позивачем. ОСОБА_10 до весілля не готувалась, про заяву до РАЦС дізнались лише коли вона була надана до матеріалів справи. Орієнтовна дата запліднення 10-25 травня 2015 року. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи, Солоха І.Г., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі - ОСОБА_8 (а. с. 12, 13)

Допитана в якості свідка в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що була знайома з ОСОБА_7 з 2010 року. Відносини виникли в кінці січня 2015 року. Відносини розвивались швидко, вони познайомились з батьками один одного, крім батька та мачухи ОСОБА_7 Відносини носили характер шлюбних, однак не були зареєстровані. В травні 2015 року дізнались про вагітність. ОСОБА_7 вирішив до народження дитини зробити подарунок та придбав квартиру. Після цього стали готуватись до реєстрації шлюбу, подали заяву, забронювали ресторан та автомобілі. Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 року в результаті ДТП ОСОБА_7 загинув. На той час в неї було 9 повних тижнів строку вагітності. Була знайома з сестрою, з хрещеним батьком ОСОБА_11, братом ОСОБА_5, також в них вдома був дядько ОСОБА_7 - ОСОБА_13 з дружиною. ОСОБА_12 самостійно заробляв кошти та в 2010 році купив собі власну квартиру. Його батько весь цей час квартиру собі знімав. З ОСОБА_7 мешкали однією родиною з квітня 2015 року в квартирі в житловому масиві Азов'є, разом з батьками. Потім стали облаштовувати належну ОСОБА_7 квартиру на АДРЕСА_2. Речі, які туди привозила - не забирала, вони залишилсь в квартирі. Зареєструвати шлюб ОСОБА_7 запропонував на її день народження. Квартиру для дитини ОСОБА_7 придбав по АДРЕСА_1. Про майбутнє як родини та дитину казав своєму другові ОСОБА_14 та дяді.

Довідкою Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану підтверджується подання заяви на реєстрацію шлюбу між громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_1, яка була призначена на 17.07.2015 року (а. с. 5)

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Маріуполь (а. с. 11)

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.05.2016 року було призначено судово - медичну молекулярно - генетичну експертизу. З висновку експерта №113 від 21.11.2016 року вбачається, що при дослідженні молекулярно - генетичного аналізу ДНК зі зразків відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_8 встановлено ідентичні комбінації алелів для 17 з 17 досліджуваних локусів. Таким чином, громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_8 можуть бути родичами по чоловічій лінії. (а. с. 136-141).

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Зі змісту зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої, підставою визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. При чому судово-генетична експертиза має важливе значення в процесі доказування батьківства позивача та спростування батьківства чоловіка, який записаний батьком дитини.

Аналізуючи в сукупності показання учасників процесу, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу, мали намір зареєструвати свої шлюбні відносини в встановленому законом порядку, визнавали, що запліднення та вагітність ОСОБА_1 є складовою їх спільного життя, за життя померлим визнавалось батьківство не народженої дитини, що також підтверджено висновками судово - медичної експертизи, що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, ЦПК України, 126, 128, 130, 135 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про встановлення факту батьківства - задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року відносно сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати ОСОБА_7 батьком ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.