Справа № 242/589/17
Провадження № 2/242/505/17
17 березня 2017 року м.Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі
- головуючого - судді Коліщук З.М.,
- за участю секретаря Яцканич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч.2 ст.197 ЦПК цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -
ПАТ КБ «Приватбанк» предявив позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, оскільки в порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання передбачені договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам за користування кредитом підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафів, суд вважає позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячі з наступного.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якого до таких населених пунктів віднесено і місто Авдіївка Донецької області.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р. визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р. Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і місто Донецьк, де проживає відповідач.
В матеріалах справи зазначено, що відповідач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Із розрахунку заборгованості видно, що нарахування ОСОБА_1 здійснювалось в період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-У11 від 02 вересня 2014 року.
На запит суду, відповідачем не було надано розрахунку за період з 12.12.2013 року по 13.04.2014 року.
Тому, суд дійшов висновку, що немає підстав для стягнення з відповідача суми штрафів.
В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід вімовити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивачем при звернені до суду сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 1509,28 грн.
Керуючись ст.ст. 79, 88, 213-218, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя