АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, якому на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, загальною площею 0,1 га розташована по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25 листопада 2015 року. Після смерті батька, ОСОБА_2 звернулась до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у якій постановою державного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

У зв'язку з чим, ОСОБА_2 просила суд скасувати постанову державного нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії від 02 серпня 2016 року та зобов'язати відповідача видати свідоцтво про право на спадщину, після померлого ОСОБА_3, за законом на частку земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла частка земельної ділянки по АДРЕСА_1 та яка належала останньому на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності.

Згідно ст. ст. 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

20 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 02 серпня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що спадкоємець надала документи на 1/2 частку земельної ділянки, а перереєстрація на 3/8 частку земельної ділянки відсутня.

Окрім цього, спадкоємцем при реєстрації та перереєстрації права власності на спірне спадкове майно не було враховано всіх власників домоволодіння, що також стало підставою для відмови ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно відповіді КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 27 липня 2016 року №10288 станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності: 1/4 частина - ОСОБА_4 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2010 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2010 року, ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2010 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно; 3/8 частин - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 грудня 2005 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою; 3/8 частин - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 грудня 2005 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

При цьому спадкоємцем до нотаріальної контори було надано документи на 1/2 частину майна, перереєстрація на 3/8 частин - відсутня.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із встановлених у судовому засіданні обставин, враховував наявні в матеріалах справи докази та положення інструкції про вчинення нотаріальних дій, згідно яких дійшов висновку про обґрунтовану відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги на неправомірність рішення в значній мірі повторюють доводи, що були викладені позивачем в суді першої інстанції у вигляді обґрунтування позовної заяви та які були предметом дослідження суду першої інстанції, а тому додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Крім того, суд апеляційної інстанції переглядаючи оскаржуване рішення, прийшов до висновку про невірно обраний позивач спосіб захисту свої прав, оскільки як вище було зазначено, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Позивач має право на отримання свідоцтва у разі надання до нотаріальної контори необхідних документів, зокрема, щодо перереєстрації 3/8 частки земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1. Таким чином позивачу необхідно привести у відповідність правовстановлюючі документи на спадкове майно, чим виключити можливість перешкод в здійсненні нотаріальної дії. За наявності протиріч в правовстановлюючих документах на спадкове майно зобов'язання нотаріуса вчинити певні нотаріальні дії не грунтуються на вимогах Закону.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

О.В. Свистунова