20.12.2017 Справа № 756/4575/14-ц
№ 756/4575/14-ц
№ 4-с/756/167/17
У Х В А Л А

20 грудня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І., заінтересована особа: ОСОБА_2

Скарга мотивована тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2014 задоволено позов АТ «Родовід Банк», стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором. На підставі вказаного рішення 21.07.2015 видано виконавчий лист. АТ «Родовід Банк» звернулося до Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження. 30.03.2017 державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка обґрунтована, зокрема тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Заявник вказує, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, оскільки державним виконавцем не було здійснено усіх необхідних дій для виконання рішення суду.

Посилаючись на наведене, просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. у виконавчому провадженні № 50583025 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017 та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017.

У судове засідання скаржник явку свого представника не забезпечив, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав.

Оболонський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав.

Боржник у судове засідання не з'явилася, про місце та час судового розгляду повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2014 у справі № 2/756/2615/14 за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено.

На підставі вказаного рішення суду 21.07.2015 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2615/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Родовід Банк» судового збору у сумі 1827,00 грн., який направлено на примусове виконання до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві.

30.03.2017 державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки згідно інформації головного бухгалтера Інституту археології НАН України боржник звільнився, стягнень не проводилось; відповідно до інформації Державної фіскальної служби України у боржника відсутні відкриті рахунки у фінансових установах.

Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 10 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону передбачені права виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження, зокрема, виконавець має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів та ін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. не було повно вчинено виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2014 у справі №2/756/2615/14, оскільки не вчинено всіх дій щодо належної перевірки місцезнаходження боржника, його майнового стану.

Доказів на спростування наведених обставин державний виконавець Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. не надав.

Таким чином, враховуючи, що державними виконавцем не виконані обов'язки та не вжиті всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку про визнання незаконними дій державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І.. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017 та необхідність скасувати дану постанову.

З викладеного, керуючись ст. 451 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича у виконавчому провадженні № 50583025 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.03.2017.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження № 50583025) від 30.03.2017.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Ю. Тітов