Справа №: 398/1342/16-ц
провадження №: 2/398/149/17
"15" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
за участю: секретаря - Дудченко О.Ю,
представника органу опіки та піклування Олександрійської РДА - Гаркуші О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав, -
позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, де просить:
- позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано 24.03.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2005 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання дитини, які він не сплачує, що підтверджується довідкою Ленінського відділу ДВС Кіровоградського міського управління юстиції, звідки вбачається, що станом на 14.07.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини становить 53 526,85 грн..
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не відвідує дитину ні вдома, ні в шкільному навчальному закладі.
Посилаючись на ст. 164, 165 СК України просить позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, пояснивши, що після розірвання шлюбу з березня 2006 року і по цей час відповідач не бачив доньку жодного разу на протязі 10 років, і жодного разу не виявив бажання зустрітись з дитиною. Донька є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування. Під час розлучення ОСОБА_3 казав, що його ставлення до дитини не зміниться. Після розлучення вони проживали окремо. На той час він працював охоронцем в ПАТ «Кіровоградобленерго». Відповідач спочатку хаотично сплачував аліменти на утримання доньки, які були стягнуті з нього відповідно до рішення суду, але через півроку взагалі перестав їх платити. Дитина після розлучення не отримувала і не отримує до теперішнього часу від відповідача жодного подарунку на день народження та інші свята. Відповідач не цікавиться її життям та здоров'ям. Так як дитина являється інвалідом дитинства, то потребує додаткової уваги та витрат, але відповідач знаючи про це, після розірвання шлюбу змінив ставлення до доньки та взагалі відмовився від будь - якої участі в її житті.
Представник служби у справах дітей просить вимоги позивачки задовольнити та пояснив, що дана сім'я у них на обліку не перебувала, так як проживали в м. Кропивницькому. Навесні 2016 року позивач звернулась до них з питанням щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач викликався на засідання служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації через селищну раду за місцем його реєстрації, але з відповіді, яка надійшла з селищної ради стало відомо, що відповідач за даною адресою зареєстрований, але не проживає тривалий час. На комісії з питань захисту прав дітей було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідач на розгляд справи повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.
Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України ).
Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст.166 СК України)
Судом встановлено наступне.
Позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2002 року, який було розірвано 24 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8).
Сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15). Матір'ю дитини записана - ОСОБА_2, батьком - ОСОБА_3, тобто відповідач.
Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю.
Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2005 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання доньки, які він не сплачує, що підтверджується довідкою Ленінського відділу ДВС Кіровоградського міськрайонного управління юстиції, звідки вбачається, що станом на 14.07.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини становить 53 526,85 грн. (а.с. 7, 12)
З характеристики ДНЗ (ясла-садок) №68 «Золота Рибка» вбачається, що батько дитини, ОСОБА_3, під час перебування дитини в садочку, дитину в садочок не приводив, участі в дошкільному житті дитини та її вихованні не приймав, не був присутній на святах, тематичних родинно-спортивних заходах, батьківських зборах. Вихователі групи, в якій перебувала дитина, його ніколи не бачили (а.с.19).
З характеристики КЗ «НВО №35 «ЗОШ I-III ступенів, позашкільний центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» вбачається, що батько дитини, ОСОБА_3, участь у навчально-виховному процесі не бере, батьківські збори не відвідує, всі питання щодо навчання і виховання учениці вирішувалися тільки з мамою (а.с.20).
Таким чином, позивачка піклується про доньку, створює умови для її проживання та всебічного розвитку, забезпечує дитині її утримання. З пояснень позивачки у судовому засіданні вбачається, що батько не спілкується з дитиною тривалий час, фактично з 2006 року; зі сторони матері впливу на дитину, щоб донька не спілкувалися з батьком, не встановлено.
Таким чином, встановлено в судовому засіданні, що батько дитини не спілкується з дочкою ОСОБА_4, не цікавиться питаннями матеріального утримання дитини, її розвитком, здоров'ям та поведінкою; перешкод в спілкуванні з донькою йому ніхто не чинив.
Згідно з п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки вважає, що він є достатньо обґрунтованим та з матеріалів справи вбачаються достатні обставин, які підтверджують, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки не забезпечує її матеріально, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не цікавиться її життям та здоров'ям.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов'язку щодо належного виконання батьківських обов'язків, ухилився від їх виконання, свідомо нехтуючи ними, поважності підстав такої поведінки не встановлено.
Тому, вищезазначені обставини являються підставою, передбаченою п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, щодо доньки ОСОБА_4, 2003 року народження, що сприятиме захисту інтересів дитини.
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 551,20 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: