Справа №560/20/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Годунов С.С.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 сільської ради та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Тумень по вул.Калініна,19 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 18 листопада 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 31 травня 2016 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 05 квітня 2013 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 квітня 2013 року помер його батько ОСОБА_5 Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, яку прийняла його мати ОСОБА_4, яка вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. 31 травня 2016 року померла і мати ОСОБА_4 Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно на ім'я спадкодавця, оскільки ні батько, ні мати за життя не зареєстрували право власності на спадковий житловий будинок на своє ім'я. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на батька або матір та внести дані про них, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з їх смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. У своїй заяві сільський голова ОСОБА_6 просить справу розглянути без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №142621 (а.с.5) ОСОБА_7 помер 05.04.2013 року, про що складено відповідний актовий запис №8.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Калініна,19 в с.Тумень Дубровицького району, що підтверджується випискою з погосподарської книги від 16.12.2016 року №02-16/969, виданої ОСОБА_3 сільською радою Дубровицького району (а.с.13), в якій зазначено, що згідно погосподарської книги №2 особовий рахунок №0201731 будинок №19 по вул.Калініна в с.Тумень рахується за ОСОБА_8.

Оскільки на день смерті ОСОБА_5 в будинку №19 по вул.Калініна в с.Тумень Дубровицького району була зареєстрована ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №02-16/970 від 16.12.2016 року, виданою ОСОБА_3 сільською радою Дубровицького району (а.с.6), остання, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 своїх спадкових прав на житловий будинок №19 по вул.Калініна в с.Тумень Дубровицького району не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №192096 (а.с.7) ОСОБА_4 померла 31.05.2016 року, про що складено відповідний актовий запис №12.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1959 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок як за ОСОБА_8, так і за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки їх цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу їх смерті, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлої і набув права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Тумень по вул.Калініна,19 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 18 листопада 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 31 травня 2016 року, яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 05 квітня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_9