Справа № 539/518/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В. М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ознайомившись з матеріалами поданої позовної заяви, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки зміст позовних вимог не визначений.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прохають встановити факт їх постійного проживання однією сімєю понад пять років з ОСОБА_3 до моменту смерті останньої 08 жовтня 2009 року. Необхідність встановлення вказаного факту заявники обгрунтовують бажанням прийняти спадщину після померлої.

Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 вказаної статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Натомість, заявники прохають про встановлення факту в порядку позовного провадження, зазначивши себе в якості позивачів, та визначивши в якості відповідача територіальну громаду. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вказують на наяність спірних правовідносин, не ставлять вимог про вирішення спору про право.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прохають суд про встановлення факту, що має юридичне значення і відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України справа даної категорії підлягає розгляду в порядку окремого провадження. При цьому, незрозуміло чи пов'язується встановлення факту з наступним вирішенням спору про право

Вказані недоліки позбавляють суд можливості визначитись з обґрунтованістю поданого позову, а також чи підлягає він розгляду в порядку позовного провадження. За таких обставин суд вважає за необхідне залишити скаргу без руху.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.119,121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади Ісковецької сільської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що разі невиконання вимог суду в указаний строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.