УХВАЛА

14 грудня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму у розмірі 4 655 804, 12 грн. з розрахунку: сума основного боргу у розмірі 2 993370 грн.; 3% річних 243570, 11 грн.; інфляційне збільшення суми боргу - 1 418 864,01 грн.

Дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» 1. враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю. 2.Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом стягнення боргу за розпискою та просила її звільнити від сплати судового збору, оскільки вона хворіє на тяжку хворобу та потребує постійно лікування, у звязку із чим не має змоги сплатити судовий збір, що не є підставою для звільнення її від сплати судового збору в розумінні положень ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру поданої фізичною особою вираховується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (8000 грн.)

Одночасно, суд зазначає, що позивач має право звернутись до суду з обґрунтованим клопотання про розстрочку/відстрочку або зменшення розмірі судового збору. У клопотанні про відстрочення (розстрочення) сплати збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача, тощо.

Окрім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В порушення зазначеної вимоги позивачем не долучено до матеріалів справи копії додатків для вручення відповідачу.

Без усунення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог, визначених ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення заяви без руху, відповідно до положень ст.121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119-121 ЦПК України,

ухвалив:

Залишити позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко