Справа № 285/3252/16-ц
провадження у справі № 2/0285/360/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..ОСОБА_1

секретаря……….........................ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 14.01.2006 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечила, погодилась на розірвання шлюбу.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2006 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду представник позивача наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечила.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх спільного сина, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Місцем проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_6 визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 14.01.2006 року Виконавчим комітетом Радулинської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 1, розірвати.

Визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю та ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.О.Літвин