Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2026/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. С.
Доповідач Гайсюк О. В.
У Х В А Л А

Іменем України

28.11.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенка О.Л.

Мурашка С.І.

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Агрофірми «Хлібороб» на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року Агрофірма «Хлібороб» звернулася до відповідачів ОСОБА_3, ТОВ «Союзнатурпродукт», третя особа: Приватний нотаріус Задніпряний Олег Анатолійович про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Позивач зазначив, що 06.09.2008 року між ТОВ Агрофірма «Зоря» (правонаступником якого є Агрофірми «Хлібороб») та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі № 562, за яким ОСОБА_3 надав Товариству земельну ділянку площею 2,44 га на території Грузької сільської ради в оренду на 5 років з дня набрання чинності договору, який зареєстровано 07.09.2009 року.

18.08.2011 року між Товариством і ОСОБА_3 укладена додаткова угода до цього договору, за якою строк дії договору подовжено до 31.08.2016 року. Ця угода зареєстрована 30.03.2012 року.

Маючи намір продовжити договірні відносини, позивач листом-повідомленням № 2012 від 12.07.2016 року звернувся до ОСОБА_3 з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки, до листа-повідомлення була додана додаткова угода, де орендна плата збільшена до 7% від нормативної грошової оцінки землі, а строк дії договору - до 31.12.2026 року, що підтверджено фіскальним чеком та описом поштового відправлення. Але відповіді від відповідача не надійшло.

Позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, зробив в 2016 році обробіток орендованої земельної ділянки.

Позивачу стало відомо, що 06.06.2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Союзнатурпродукт» укладено договір оренди щодо цієї земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Задніпряним О.А., що порушило права позивача.

Посилаючись на це, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 06.06.2016 року та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі №562 від 06.09.2008 року з моменту набрання законної сили судовим рішенням.

Рішенням Голованівського районного суду від 28.08.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати це рішення та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АФ «Хлібороб» та його представник повідомлялися про час і місце розгляду справи (кожний окремо), про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, але в судове засідання апеляційного суду представник цієї юридичної особи так і не з'явився. Клопотання цього представника про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в суді першої інстанції залишено без задоволення, оскільки представник позивача до суду не з'явився без поважних причин. Позивач отримав повістку ще 02.11.2017 року і мав можливість направити до суду іншого представника.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,44 га на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

06 вересня 2008 року між ТОВ Агрофірма «Зоря» (правонаступником якого є АФ «Хлібороб» укладено договір оренди землі № 562, зареєстрований у Голованівському районному офісі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» 07.09.2009 року (а.с.8-10).

Додатковою угодою до цього договору термін дії договору оренди визначено до 31.08.2016 року (а.с.11).

Відповідно до п.3.2 договору оренди землі №562 після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Судом вірно встановлено, що позивач належним чином виконував умови договору оренди укладеного з відповідачем ОСОБА_3 (а.с.23, 49-84).

Позивач 14.07.2016 року повідомив ОСОБА_3 про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та направив проект додаткової угоди від 01.01.2016р. до договору оренди № 562 від 06.09.2008 року, ці документи були ОСОБА_3 16.07.2016 року отримані (а.с.12-14, 16-17, 141).

06.06.2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Союзнатурпродукт» був укладений договір оренди земельної ділянки (НОМЕР_1), яку орендував позивач за договором №562 від 06.09.2008 року.

Але державну реєстрацію прав за цим договором від 06.06.2016 року (а.с.15) було скасовано Наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2017р. № 722/5 (а.с. 145-147).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що договір оренди від 06.06.2016 року не створює будь-яких юридичних наслідків для сторін цього договору, оскільки відповідно до ст.125 Земельного Кодексу право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. оскільки договір від 06.06.2016 р. не має юридичних наслідків для сторін цього договору (ОСОБА_3 та ТОВ «Союзнатурпродукт») то цей договір не порушує прав та інтересів позивача, а тому відсутні підстави для визнання цього договору недійсним (ст.3 ЦПК).

Відмовляючи позивачу у задоволенні його вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі №562 від 06.09.2008 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що аналіз змісту ст.33 Закону України «Про оренду землі» вказує на те, що переважне право позивача на укладення договору на новий строк (поновлення договору) підлягає судовому захисту лише у тому разі, якщо орендодавець ОСОБА_3 уклав би договір оренди з новим орендарем. Але з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 земельну ділянку НОМЕР_1 використовує як одноосібник, а позивач після збору врожаю в 2016 році цю земельну ділянку не використовує (а.с.156-157).

До того ж суд правильно врахував те, що зміст додаткової угоди свідчить про те, що позивач бажає укласти договір на нових умовах (зміни стосуються орендної плати, строку дії договору), а тому відповідач ОСОБА_3 не може бути в примусовому порядку зобов'язаний без власного вільного волевиявлення укладати додаткову угоду. При цьому суд правильно послався на ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних Свобод, Конституцію України, норми Цивільного та Земельного кодексів.

Наведене свідчить про те, що висновки суду відповідають обставинам справи. Рішення ухвалене судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст.307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» відхилити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2017 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: