Провадження№2/235/207/17
Справа №235/7631/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої судді Величко О.В.

при секретарі Долгопольської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/0105/82/163869, відповідно до умов якого позичальник отримав в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредит в розмірі 485000 грн., строком користування до 25.09.2018 року зі сплатою 21,45% річних за користування кредитом.

17.06.2016 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0105/82/163869 від 25.09.2008 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/0105/82/163869 від 25.09.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

22.06.2016 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за № 8673 від 26.09.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ ПАТ «Вектор Банк».

22.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ « «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки, який зареєстрований у реєстрі за № 8673 від 26.09.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

В порушення умов кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе зобовязання, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість в розмірі 2307082,82 грн., що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту 345553,82 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 219632,21 грн., пені 1744896,82 грн, а всього 2307082,82 грн.

В забезпечення виконання зобов»язань відповідача за кредитним договором 26.09.2008 року було укладено договір іпотеки № 014/005/82/163869, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Донецької області ОСОБА_4 Згідно Договору іпотеки позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною пллощею 280 кв.м., житьловою площею 86 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Третьякова,52 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ГУ благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради 09.06.2008 року,

зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП БТІ м. Донецька 17.06.2008 року, реєстраційний № 23559118.

Оскільки з невиконанням з боку ОСОБА_2 кредитних зобов»язань за кредитним договором № 014/0105/82/163869 з приводу повернення коштів та виникненням по цій причині заборгованості у розмірі 2307082,82 грн., позивач просить ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, загальною площею 280 кв.м., житловою площею 86 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Третьякова,52 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ГУ благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради 09ю06.2008 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП БТІ м. Донецька 17.06.2008 року, реєстраційний № 23559118, номер запису № 70721, в книзі 265 гляхом надання ТОВ «Фінансова компанія !»Довіра та гарантія» права продажу предметі іпотеки в порядку, встановленому ст. 38 Закону України « Про іпотеку», за початковою ціною реалізації в розмірі 656972 грн., але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. ).

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином,інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет .

Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідачі не повідомили про причини своєї неявки, а представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Судом встановлено, що 25.09.2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір№ 014/0105/82/163869, відповідно до умов якого позичальник отримав в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредит в розмірі 485000 грн., строком користування до 25.09.2018 року зі сплатою 21,45% річних за користування кредитом. ( а. с. 7-11).

17.06.2016 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0105/82/163869 від 25.09.2008 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».( а. с. 26-30).

17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/0105/82/163869 від 25.09.2008 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».( а.с. 31-32).

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за кредитним договором № 014/0105/82/163869 від 25.09.2008 року становить2307082,82 грн., у тому числі сума заборгованості за соновною сумою боргу- 342553,82 грн., сума заборгованості за відсотками 219632,21 грн.,сума пені 1744896,79 грн. ( а.с. 33).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна іпотекодержателем об»єкта нерухомого майна-, що розташований по вул. Третьякова, 52 в м. Донецьк є ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» ( а.с. 39 ).

26.09.2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 укладено іпотечний

договір № 014/005/82/163869з метою забезпечення виконання зобов»язань відповідачем за кредитним договором, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно-житловий будинок загальною площею 280 кв. м., житловою площею 86 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Третьякова,52, заставна вартість майна 1121816 грн. ( а.с. 14).

Згідно звіту про незаледну оцінку майна вартість нерухомого майна - житлового будинку ,що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Третьякова,52, становить 656972 грн. ( а.с. 21).

Відповідно до ст.ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору, або встановлений законом.

За змістом ч.1 ст. 575 ЦК України, ст. 1 Закону України « Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п. п. 3.1.4,5.2 Договору іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання зобов»язань за кредитним договором у повному обсязі, незалежно від строку виконання зобов»язань, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки, задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі у разі:

-невиконання,неналежного виконання умов кредитного договору;

-порушення іпотекодавцем обов»язків щодо вжиття заходів, необхідних для збереження предмета іпотеки ( в т.ч. проведення поточного ремонту) та його захисту від посягань з боку третіх осіб, а також у разі знищення, пошкодження, вилучення, зменшення вартості предмету іпотеки або наявності такої загрози.

При настанні вказаних обставин іпотекою держатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцяти денний строк та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги.

Проте,невиконання банком вимог ч. 1 ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобов»язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись до суду в будь-який час за захистом своїх порушених прав, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Заперечень з цього приводу з боку відповідачів не надійшло, хоча останній повідомлений про день і час слухання справи належним чином.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 37 постанови № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої ст. 35 Закону України « Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, яка визначає способи судового захисту цивільних прав та інтересів особи, одним із таких способів захисту є визнання права, в тому числі визнання права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом даної норми власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права у суді, який визначається законом чи договором.

Спеціальним законом, який регулює питання звернення стягнення на предмет іпотеки є

Закон України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 36 вказаного Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя, які визначають можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України « Про іпотеку».

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за кредитним договором не погашена.( а.с. 33).

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду врегульовано ст. 39 вказаного Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону.

Зокрема, відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Тобто, Закон України «Про іпотеку» передбачає як судовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки - ст. ст. 38,39 Закону, так і позасудове врегулювання-ст.ст. 36,37 Закону, які відрізняються за процедурою та правовими наслідками.

Відповідно до п. 5.4 Договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється : за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя

Відповідно до п. 5.5.2 Іпотекодержатель має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем, який укладається за письмовою згодою з іпотекодержателем в порядку, визначеному ст. 6 Закону України « Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Згідно п. 5.5.3 Договору реалізація предмета іпотеки може проводитись якщо не передбачено рішенням суду шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки, прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, якщо така згода не досягнута спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги на підставі оцінки предмета іпотеки

Згідно із частиною шостою ст. 38 Закону України « Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виходячи з змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає

встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону .

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6-1120цс15.

Отже, в даному випадку, суд вважає, що вказівка в резолютивній частині рішення суду на те, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на момент укладення договору купівлі-продажу, не суперечить вимогам ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є смт. Мангуш. Крім того, прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Так, наказом Служби безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, як Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року.

Тому, у звязку із тим, що будинок предмет іпотеки знаходиться в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція, рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на період дії цієї норми.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав позовних вимог в частині звернення стягнення

на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості , яка виникла у відповідача. перед позивачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати судовий збір в розмірі 9854,58 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525,526, 530,1049,1050 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 280 кв.м., житловою площею 86 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Третьякова, 52, що належить ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0105/82/163869 від 25.092008 року, шляхом надання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» права продажу будь-яким способом від імені ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України « Про іпотеку» за початковою ціною реалізації в розмірі 656972 грн., але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» понесені судові витрати- судовий збір

в розмірі 9854,58 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: