Справа № 202/537/17
Провадження № 2/202/884/2017
УХВАЛА

27 січня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., ознайомившись із позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства акціонерного банку "Приватбанк" про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно набутих коштів, відшкодування моральної шкоди та клопотанням ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно набутих коштів, відшкодування моральної шкоди.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання, в якому ОСОБА_1 посилаючись на ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" просить звільнити її від сплати судового збору

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Однак, з 01.09.2015 року набув чинності Закон України № 484-VIII від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» щодо об'єктів справляння судового збору.

Так, відповідно до ст. 5 даного Закону в редакції від 01.09.2015 року споживачі при зверненні до суду від сплати судового збору не звільняються.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 року у справі № 1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Виходячи з цього, вимоги Закону України «Про судовий збір» у редакції від 01.09.2015 року є пріорітетнішими.

Окрім цього, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

У зв'язку із вищевикладеним, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: до заяви не додані оригінали документів, що підтверджують повну сплату судового збору, відповідно до розміру ставок судового збору, які визначені ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», якою передбачено за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплату судового збору в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання дій неправомірними, стягнення безпідставно набутих коштів, відшкодування моральної шкоди залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі невиправлення недоліків до вказаного строку позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Бєсєда