Провадження №2/521/4548/17
10 жовтня 2017 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Дукіній Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів,
В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів.
В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, в період знаходження в якому у них народилась дитина.
Втім, в теперішній час шлюб між сторонами розірвано, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач не приймає участі в утриманні дитини. У звязку з викладеним, позивач зверталась з позовом в суд про стягнення аліментів.
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Але рішення суду відповідачем не виконується, у звязку з чим у ОСОБА_2 утворилась заборгованість по аліментам в загальному розмірі 19709,67 гривень.

У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у звязку із несплатою аліментів у розмірі 6 260,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У звязку з неявкою відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого у подружжя народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини зазначений відповідач ОСОБА_2, дитина проживає з матірю.

Згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2015 року, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 25 листопада 2013 року, у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного держаним виконавцем ВДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, станом на 21 червня 2017 року у ОСОБА_2 згідно з виконавчим листом №521/16667/15-ц, виданим Малиновським районним судом міста Одеси, наявна заборгованість у розмірі 19709,67 гривень.

Як свідчить довідка про неотримання аліментів, складена держаним виконавцем ВДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, станом на 07 червня 2017 року ОСОБА_1 згідно з виконавчим листом №521/16667/15-ц, виданим Малиновським районним судом міста Одеси, аліментів на утримання дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000,00 гривень не отримувала. Судове рішення не виконується.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача пені за весь період прострочення сплати аліментів у розмірі 6 260,00 гривень, позивач виходить з загальної заборгованості в розмірі 19709,67 гривень та періоду прострочення з 01 листопада 2015 року по 01 серпня 2017 року. З даним розрахунком суд погоджується та вбачає його обґрунтованим.

Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплачених юридичних послуг - у розмірі 1200,00 гривень.

Також, стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у звязку із простроченням сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період прострочення з 01 листопада 2015 року по 01 серпня 2017 року включно в загальному розмірі 6 260,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплачених юридичних послуг - у розмірі 1200,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 Миколайвича на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Головуючий: /підпис/