АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві РибчинськогоОлександра Володимировича, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_3

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського О.В., заінтересована особа ПАТ «Родовід Банк».

Справа № 761/1103/14-ц
№ апеляційного провадження №22-ц/796/150/2017
Головуючий у суді першої інстанції: М.А. Рибак
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити її скаргу. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що суд при постановленні оскаржуваної ухвали помилково дійшов висновку про те, що стягувачем не пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки рішення набрало законної сили 12.11.2014 року, а виконавчий лист про примусове його виконання подано лише 15.09.2016 року.

Особи, які беруть участь у справі (їх представники) у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до вимог закону. Причини неявки не повідомили. Колегія суддів розцінила ці причини як неповажні та вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності цих осіб з урахуванням вимог ч.2 ст.305 ЦПК України. Неявка зазначених осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Колегія суддів розглянула справу на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано суду належних доказів, які б свідчили про незаконне відкриття державним виконавцем виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 761/1103/14-ц, виданий 03.12.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Родовід Банк» 29536,00 грн. плати за обслуговування кредиту, 3% річних від тіла кредиту в розмірі 834, 36 доларів США, 3% річних від плати за кредит в розмірі 305 доларів США, а всього 1139,36 доларів США, що на час ухвалення рішення суду за курсом НБУ становить 16520, 72 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн., а всього боргу у сумі 49710,72 грн.

Так, відповідно до ст. 14 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як вбачається, ПАТ «Родовід Банк» 15.09.2016 року звернулося до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2014 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 52254852, була винесена старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві РибчинськимО.В. 16.09.2016 року.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В. від 11.10.2016 року внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження № 52254852 від 16.09.2016 року.

Так, статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції станом на час видачі виконавчого листа) визначено, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Проте, відповідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження»строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Виходячи з положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання. Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Як вбачається, строк пред'явлення виконавчого листа № 761/1103/14-ц, виданого 03.12.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва встановлений до 12.11.2015 року.

Однак із матеріалів справи вбачається, що 15.09.2016 року ПАТ «Родовід банк» повторно звернулося із заявою щодо виконання рішення суду у даній справі.

Так, постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ПолісмакаО.О. від 17.03.2016 року виконавчий лист № 761/1103/14-ц, виданий 03.12.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було повернуто ПАТ «Родовід банк» на підставі п.2 ч.1 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із відсутністю майна боржника на яке може бути звернено стягнення.

Як вбачається, виконавчий документ було повернуто стягувачу з правом повторного пред'явлення в межах строків, визначених Законом. Повертаючи виконавчий документ без виконання, державний виконавець зазначив у своїй постанові, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлено для виконання в строк до 17.03.2017 року.

Отже, встановлені судом обставини та наявні у матеріалах справи докази підтверджують те, що ПАТ «Родовід Банк» повторно звернувся до державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 761/1103/14-ц, виданого 03.12.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва, в межах строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, відтак права ОСОБА_1 у зазначеному виконавчому провадженні не були порушені з боку державного виконавця, а постанова державного виконавця від 16.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження винесена у відповідності та в межах повноважень наданих йому Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи зазначене, висновок суду першої інстанції про відсутність ознак неправомірності в діях державного виконавця є обґрунтованим та підтвердженим наявними у матеріалах справи доказами.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення скарги, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, вони є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: