Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/209/17-2 Головуючий у 1 інстанції: Олійник М.Ю.
Є.У. № 321/856/14-ц Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кримської О.М.,

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 7 жовтня 2014 року в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №14.11038 від 13 березня 2007 року, укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір якої станом на 25 квітня 2014 року становить 50 047,46 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки із застосуванням процедури, передбаченої ст.38 Закону України «Про іпотеку», а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку 3 654 грн. судових витрат.

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що працівник банку, відповідальний за даний напрямок роботи, був звільнений з роботи, а факт не подання виконавчого документу до виконання був виявлений лише у вересні 2016 року.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2016 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу за вказаним судовим рішенням задоволено.

Поновлено ПАТ КБ «ПриватБанк строк пред'явлення виконавчого документу до виконання за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2014 року у цивільній справі № 321/856/14-ц, провадження № 2/321/335/2014 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення в частині стягнення судового збору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції,якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно статті 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

За положенням ч. 1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на час видачі виконавчого документа) стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з аналізу ст. 371 ЦПК України, ст.24 Закону «Про виконавче провадження» суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Проте суд порушив правила ст. 371 ЦПК України, якою встановлений порядок вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст..210 ЦПК України.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що всупереч вимогам статті 210 ЦПК України, суд лише констатував, що причини пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання є поважними, але не навів вмотивованих висновків та обґрунтування.

Позивачем не наданого жодного належного і допустимого доказу на підтвердження факту поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Під час розгляду заяви суд не встановив фактичні обставини справи, які у відповідності до ст.371 ЦПК України та ст.ст.23,24 Закону України «Про виконавче провадження, мають суттєве значення для правильного вирішення питання, не з'ясував чи були дійсні перешкоди та труднощі у стягувача для своєчасного отримання та пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки суд порушив порядок, встановлений процесуальним законом для вирішення заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання , ухвала суду на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2016 року про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання за рішенням Михайлівського районного суду в цій справі в частині стягнення судового збору скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кочеткова І.В.

Судді: Гончар М.С.

Кримська О.М