Справа № 640/3431/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про поновлення порушеного права користування житлом та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, просить усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: квартирою за адресою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. Відповідачі зареєстровані у її квартирі за її згодою, оскільки ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з її сином, ОСОБА_7, які мешкали разом із дітьми ОСОБА_2 від попереднього шлюбу: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також від шлюбу у них народився син, ОСОБА_6, який був зареєстрований у вказаній квартирі. 22.12.2016 року шлюб між відповідачкою ОСОБА_2 та її сином, ОСОБА_7, було припинено у звязку з його смертю. З квітня 2015 року, приблизно через місяць після призиву ОСОБА_7 до лав Збройних сил України, відповідачка разом з дітьми виїхала з місця реєстрації, забрала все майно і переїхала проживати за невідомою адресою. Вказує, що відповідачі добровільно знятись з реєстрації відмовляються, а позивач сплачує комунальні послуги. Ці обставини перешкоджають їй розпоряджатися майном, яке належить їй на праві власності.

Позивач за зустрічним позовом просила поновити її порушене право користування квартирою №52 у буд.253 по вул.Дружби Народів у м.Харкові та вселити її та неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 у вказане житлове приміщення.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з 20.01.2012 року по день його смерті 22.12.2016 року. З 03.10.2012 року вона та її діти від попереднього шлюбу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від шлюбу з ОСОБА_7 були зареєстровані та фактично мешкали за адресою: АДРЕСА_3. Діти навчалися за місцем мешкання у школі та дитячому садку, перебували на обліку дитячої поліклініки. Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_1, матері її покійного чоловіка, але фактично вона там не мешкає. Після того, як її чоловіка призвали до лав Збройних сил України вона переїхала з дітьми до своїх батьків у м.Біла Церква, де вона разом з дітьми житла, діти навчались там. 22.12.2016 року її чоловік раптово помер. У січні 2017 року вона приїхала до м.Харкова та не змога потрапити до спірної квартири, оскільки замки на дверях було змінено.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Позивач за зустрічним позовом у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити та відмовити у задоволенні вимог за первісним позовом.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просили в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, пройшов до висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом та відмови у задоволенні зустрічного позову виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи квартира, за адресою: АДРЕСА_3, належить на праві власності ОСОБА_1

20.01.2012 року її син ОСОБА_7 та ОСОБА_2 уклали шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

ОСОБА_2 від попереднього шлюбу має двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Подружжя разом з дітьми були зареєстровані та мешкали у квартирі, за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №570062 ОСОБА_7 помер 22 грудня 2016 року.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 02 вересня 2016 року разом з дітьми виїхала до своїх батьків до м.Біла Церква, де мешкає до цього часу.

Відповідно до довідки КЗ "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №410 "Сонечко" комбінованого типу Харківської міської ради" №01-27/62 від 20.03.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, відвідував вказаний навчальний заклад з 02.09.2015 р. по 31.08.2016 року.

Відповідно до довідки Харківської гімназії №172 Харківської міської ради №84 від 20.03.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, навчалась у вказаній гімназії з 28.08.2015 року по 30.08.2016 року.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона є подругою ОСОБА_2 та є хрещеною її дочки. Вона приїжджала до них у гості у трьохкімнатну квартиру по вул.Дружюи Народів у м.Харкові. ОСОБА_2 у цій квартирі зараз не мешкає. У грудні 2016 року вона була на похороні її чоловіка, після чого ОСОБА_2 їй зателефонувала та повідомила, що не може потрапити до квартири.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 є його знайомою, оскільки він товаришував з її чоловіком ОСОБА_7 та є хрещеним ОСОБА_6. У маю 2016 року ОСОБА_7 повернувся з АТО та вони зустрілися, також були присутні його мати та сестра. 19.08.2016 року він був на дні народження ОСОБА_6 у кафе, потім мати та сестра ОСОБА_7 поїхали до себе, а вони поїхали у квартиру на вул.Дружби Народів у м.Харкові. У вересні ОСОБА_2 поїхала до батьків у м.Біла Церков влаштовувати дітей до школи. У січні 2017 року зателефонувала йому та повідомила, що не може потрапити до квартири у м.Харкові.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами по тамбуру ОСОБА_1 Після одруження її сина з ОСОБА_2, ОСОБА_1 поїхала жити до дочки. ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з весни 2016 року. ОСОБА_2 у квітні 2015 року також виїхала з квартири, коли її чоловік ОСОБА_7 пішов на військову службу.

Свідок ОСОБА_10 також у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідом позивача та відповідача. З кінця весни 2016 року ОСОБА_2 не мешкає у квартирі. Після повернення ОСОБА_12 з АТО, він мешкав там один.

Згідно акту про не проживання від 14.02.2017 року ОСОБА_2 разом з дітьми не мешкає у квартирі АДРЕСА_4 з квітня 2015 року.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2 та її дітей у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації та оплату комунальних послуг. Поновлення права ОСОБА_1 можливо шляхом визнання відповідачів таким, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі викладеного і керуючись ст. 64 ЖК України, ст. 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме: квартирою за адресою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко