Справа № 307/2490/15-ц
Провадження № 2/307/27/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Клим В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, де треті особи Грушівська сільська рада, ОСОБА_4 про усунення перешкод, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, де треті особи Грушівська сільська рада, ОСОБА_4 про усунення перешкод, стягнення моральної та матеріальної шкоди. В позовній заяві зазначив, що на підставі рішення 17 сесії 6 скликання Грушівської сільської ради від 27.06.2015 року за №417 ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135 від 29.11.2012 року, згідно якого він є власником земельної ділянки, яка знаходиться в с. Грушово, вул. Перемоги, 1«а», Тячівського району, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач ОСОБА_3, ігноруючи державний акт, самовільно захопив з цієї земельної ділянки, яка йому належить 0,03 га., на якій самочинно розпочав будівництво курників та надвірних споруд. Їх призначення йому незрозуміле, зведення таких споруд завдає йому шкоду та створює перешкоди у здійсненні права власності на належну йому земельну ділянку. Позивач неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 звільнити захоплену частину земельної ділянки та в добровільному порядку демонтувати незаконно зведені надвірні споруди, на що відповідач відреагував негативно, почав його довірителю погрожувати, розповідати, що нібито захоплена ним земельна ділянка колись належала його пращурам. Представник зазначив, що позивачу також нанесено 20000 матеріальної шкоди, так як два роки він не користується захопленою земельною ділянкою. Крім того, позивачу спричинено 50000 гривень моральної шкоди, оскільки відповідач принизив його гідність. Позивач за два роки отримував нервові стреси та страждання. В даному випадку відповідачем дійсно здійснюються перешкоди позивачу у користуванні його майном.

З врахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобовязати ОСОБА_3 звільнити захоплену земельну ділянку, площею 0,03 га, демонтувати надвірні споруди та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50000 гривень моральної та 20000 гривень матеріальної шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 надіслали до суду письмові заперечення в яких зазначили, що при виїзді на місце знаходження спірної земельної ділянки ними встановлено, що у відповідності до сталої межі, яка була та є до цього часу по периметру земельної ділянки ОСОБА_1, межа не порушена, що підтверджується фото-таблицею до заперечення. Земельна ділянка огороджена металевою сіткою та монолітним фундаментом, до якої побудована металева огорожа. Земельні ділянки по вул. Перемоги, площею 0,015 га., а не 0,03 га., як вказано в позовній заяві позивача, рішенням 16 сесії 5-го скликання від 23.05.2008 року Грушівської сільської ради із частини землі, якою користувалась сімя Мацола (на даний час померли) з їхньої згоди була виділена ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка мала намір побудувати приміщення магазину. Дана земельна ділянка ОСОБА_4 була огороджена металевою сіткою, і на цю територію вона завезла гравій. В 2009 році власник даної земельної ділянки ОСОБА_4 фактично продала її ОСОБА_3, який використовував її для власних цілей, випасаючи на ній домашні тварини, а в 2014 році огородив її, використовує її для власних цілей та встановив металеву огорожу. Починаючи з жовтня 2009 року сімя ОСОБА_1 не ставила жодних претензій до ОСОБА_3 чи до ОСОБА_4 щодо даної земельної ділянки. При складанні технічної документації та виготовлення державного акту позивачу межі земельної ділянки не узгоджувались ні з сімєю Мацола, ні з ОСОБА_4, а підписи суміжних користувачів ОСОБА_1 сфальсифіковано. В технічних документах відсутні протоколи узгоджувальної земельної комісії сільради, рішення виконкому щодо його затвердження, гербова печатка на державному акті голови Грушівської сільської ради. Працівники геодезичної служби, що виконували замовлення ОСОБА_1, реально бачачи усталені межі, проігнорували їх та не узгодили межі із землевпорядником Грушівської сільської ради, що призвело до того, що ОСОБА_1 сам показав їм площу земельної ділянки, в тому числі в кількості 0,015 га., яка розташована за сталою межею його земельної ділянки, у звязку з чим державний акт серії ЯК №635135 від 30.10.2012 року є незаконним, який підлягає скасуванню. Просять в задоволенні позову відмовити (Т.1 а.с.99-100).

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,12 га, яка розташована в с. Грушово, вул.. Перемоги, 1«а» з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач ОСОБА_3, ігноруючи державний акт, без відповідних дозволів захопив частину земельної ділянки, на якій звів курники та свинські комори. Вказані незаконні дії відповідача завдали позивачу матеріальну та моральну шкоду, оскільки це порушує його право власності на належну йому земельну ділянку. Матеріальну шкоду позивачу завдано тим, що він за два роки міг виростити півтора тони картоплі. У звязку з цим позивач протягом двох років отримував також нервовий стрес. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач додатково пояснив, що він, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають по сусідству. Кілька років тому він домовився з ОСОБА_4 та придбав від неї частину земельної ділянки, яка знаходиться біля його городу, при цьому договору про купівлю земельної ділянки вони не оформляли, при цьому ОСОБА_4 на цю земельну ділянку дала лише рішення Грушівської сільської ради від 2008 року. Огорожа навколо придбаної ділянки встановлена ще в 1990-х роках, її межі він не порушував, і в її межах він побудував курники, які знаходяться на відстані 36 метрів від будинку ОСОБА_1 Пізніше в сільській раді він дізнався що придбана ним земельна ділянка вже приватизована позивачем ОСОБА_1 Просять в задоволенні позову відмовити.

Представник Грушівської сільської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала та просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Грушівської сільської ради №417 від 27 червня 2012 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку", ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1286 га, в с. Грушово по вул. Перемоги, 1"а", та передано дану земельну ділянку йому у власність (Т.1 а.с.5).

Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданого 29 листопада 2012 року, вбачається, що ОСОБА_1, на підставі рішення Грушівської сільської ради №417 від 27 червня 2012 року, є власником земельної ділянки площею 0,1286 га по вул. Перемоги, 1"а" в с. Грушово Тячівського району, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:004:0080 (Т.1 а.с.6).

В листі начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області №1007-1.14/694-Д від 12.05.2015 року щодо звернення про законність будівництва господарських споруд ОСОБА_8 за адресою: с. Грушово, вул.. Перемоги, 1, Тячівського району, зазначено, що 08.05.2015 року з виїздом на місце та залученням землевпорядника Грушівської сільської ради ОСОБА_9 зясовано, що в с. Грушово по вул. Перемоги, біля будинку №1 огороджено земельну ділянку площею 0,02 га. на якій встановлено дощату тимчасову господарську споруду для зберігання інвентаря. Встановлення навісів, огорож, воріт, хвірток, альтанок та інших тимчасових споруд відноситься до елементів благоустрою населених пунктів. Що стосується тимчасових споруд, то виконання таких робіт не потребує отримання повідомлення, декларації чи дозволу на виконання будівельних робіт в Управлінні ДАБІ у Закарпатській області. (Т.1 а.с.7-8).

Згідно рішення Грушівської сільської ради №52 від 23 травня 2008 року ОСОБА_10 виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинкув с. Грушово по вул. Перемоги, б/н, розміром 0,015 га. (Т 1 а.с.101).

Довідкою виконавчого комітету Грушівської сільської ради від 28 вересня 2015 року за №2265 стверджено, що згідно по господарської книги за 2006-2010 роки ОСОБА_11, мешканка с. Грушово, вул.. Перемоги, 1 користувалася земельною ділянкою, площею 0,03 га. в с. Грушово, вул.. Перемоги, 1 (Том 1 а.с.111).

Відповідно до довідки виконкому Грушівської сільської ради від 28 вересня 2015 року №2264 згідно погосподарської книги за 2001-2005 роки покійна ОСОБА_12, мешканка с. Грушово, вул.. Комарова, 34, користувалася земельною ділянкою, площею 0,12 га. в с. Грушово по вул.. Комарова, 34 (Том 1 а.с.112).

Із акту встановлення і погодження зовнішніх меж землекористування від 11 червня 2008 року вбачається, що з участю ОСОБА_10 проведено встановлення в натурі меж землекористування в с. Грушово, вул. Перемоги, б/н (Т.2 а.с.8).

Згідно акту передачі межових знаків на зберігання від 11 червня 2008 року, ОСОБА_10 здано на зберігання межові знаки, розташовані по периметру земельної ділянки за адресою: с. Грушово, вул. Перемоги, б/н (Т.2 а.с.9).

Із абрис-схеми земельної ділянки вбачається, що на ній зазначена земельна ділянка, що надана ОСОБА_10, визначені її розміри та сусідні землекористувачі (Т2 а.с.10).

Зі схеми взаємного розташування земельної ділянки площею 0,1286 га по вул. Перемоги №1«а» в с. Грушово (власник ОСОБА_1М.) та земельною ділянкою площею 0,015 га. по вул. Перемоги, б/н у с. Грушово (користувач ОСОБА_4Д.) встановлено факт накладення земельної ділянки площею 0,1286 га. по вул. Перемоги, 1«а» на земельну ділянку площею 0,015 га. по вул. Перемоги, б/н, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4, площа накладення 0,015 га (Т. 2 а.с.11).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 13 грудня 2016 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Грушівської сільської ради, де третя особа дочірнє підприємство «Хуст-Земля Карпат» товариства з обмеженою відповідальністю «Хуст-Земля Карпат» про визнання незаконним та скасування рішення Грушівської сільської ради та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Грушівської сільської ради від 27 червня 2012 року №417 «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_1 площею 0,1286 га. по вул. Перемоги, 1«а» у с. Грушово, Тячівського району та передачі йому даної земельної ділянки у власність, визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданий 29 листопада 2012 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1286 га., що розташована по вул. Перемоги, 1«а» в с. Грушово, Тячівського району, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:004:0080, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05665, в решті позову відмовлено (Т 2 а.с.74-79).

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він працював сільським головою з 2006 року по 2010 рік. За цей час рішення про зміну вулиць не приймалось. ОСОБА_4 звернулась з заявою про приватизацію земельної ділянки, якою вона вже користувалася і яка їй раніше виділялася. За час його перебування на посаді сільського голови ОСОБА_1 зверталися із заявами про виділення їм земельної ділянки, але він на даний час не памятає розташування вказаної земельної ділянки. Чи була огороджена земельна ділянка ОСОБА_1 сказати не може, бо не був на місці її розташування. Зазначив, що за межові знаки відповідає землекористувач.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним.

Згідно до частин 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної абокомунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування вмежах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Підстави припинення права власності на земельну ділянку, права користування земельною ділянкою та для примусового припинення прав на земельну ділянку передбачені ст..ст.140, 141, 143 ЗК України.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на даний час власником спірної земельної ділянки площею 0,03 га., розташованої в с. Грушово, вул.. Перемоги, 1 «а», Тячівського району, яка раніше належала йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданого 29 листопада 2012 року, не являється, оскільки зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року визнано недійсним та скасовано.

Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданий 29 листопада 2012 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1286 га., що розташована по вул. Перемоги, 1«а» в с. Грушово, Тячівського району, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:004:0080, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05665, який також встановлював за позивачем право власності і на спірну земельну ділянку площею 0,03 га., на даний час на підставі рішення суду визнано недійсним та скасовано, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_3 звільнити захоплену земельну ділянку, площею 0,03 га, демонтувати надвірні споруди на цій земельній ділянці є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити.

За таких обставин не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на його користь 50000 гривень моральної та 20000 гривень матеріальної шкоди, а тому в цій частині позовних вимог слід також відмовити.

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем та його представником ОСОБА_2 в судовому засіданні не доведено факту порушення позивача права у здійсненні ним права власності на земельну ділянку в с. Грушово по вулиці Перемоги, 1«а», з боку відповідача ОСОБА_3, а тому в задоволенні його позову слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 140, 141, 143, 152 ЗК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3,,де треті особи Грушівська сільська рада, ОСОБА_4 про усунення перешкод, стягнення моральної та матеріальної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко