Справа № 351/246/17
Номер провадження №2/351/405/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Вовчківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Вовчківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/4 частину будинковолодіння по вул. Шевченка,4у с. Вовчківці Снятинського р-ну, мотивуючи тим, що вказане будинковолодіння на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору по 1/2 частині належало ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 27.03.2007р., відкрилась спадщина, спадкоємцями якої згідно заповіту стали ОСОБА_2 та ОСОБА_4. В шестимісячний строк вони звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і переоформили нотаріально на себе належне їм по заповіту майно.

13.09.2010 р. ОСОБА_2 посвідчив заповіт, яким усе своє майно заповів синові ОСОБА_1 позивачу по справі.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 07.06.2016 р. відкрилась спадщина спадкоємцем якої згідно заповіту став позивач. Однак при оформленні спадщини Державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 батько позивача, не зареєстрував право власності на вище згадану 1/4 частку житлового будинку у органах державної реєстрації нерухомого майна.

25.01.2017р. згідно договору купівлі-продажу позивач придбав у ОСОБА_4 1/4 частину вказаного будинковолодіння, таким чином він став власником 1/4 частини будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка,4 у с.Вовчківці Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.

Таким чином позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка, 4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну.

Позивач подав до суду заяви, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, справу просив розглядати у його відсутності.

Голова Вавчківської сільської ради ОСОБА_5 подав до суду заяву, де вказав, що позовну заяву ОСОБА_6 підтримує, заперечень проти позову немає, просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд дослідивши матеріали справи встановив:

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.07.2008 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19678514 від 28.07.2008 р. та виписки з інвентаризаційних матеріалів №7023 від 27.12.2016 р. ОСОБА_2С, та ОСОБА_3 належало по 1/2 частині будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну, яке відносилося до суспільної групи «колгоспний двір».

Відповідно до заповіту від 03.09.2003 р. ОСОБА_3 усе своє майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах. 27.03.2007 р. ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть серії 1-НМ №066246). Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 успадкували належну ОСОБА_3 1/2 частину будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну в рівних частина, тобто по 1/4 частині вказаного будинковолодіння, а отже ОСОБА_4 стала власницею 1/4 частини будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну, а ОСОБА_2 став власником 3/4 частини будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну. Однак ОСОБА_2 не зареєстрував за собою право власності на успадковану 1/4 частину будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну (Постанова Першої Снятинської РДНК №161/02-31 від 02.02.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій).

Згідно Договору купівлі-продажу від 25.01.2017 р. ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 належну їй 1/4 частину будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну.

Відповідно до заповіту від 13.09.2010 р. ОСОБА_2 усе своє майно заповів своєму синові ОСОБА_1 07.06.2016 р. ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть серії І-НМ №231847), таким чином ОСОБА_1 успадкував належну ОСОБА_2 3/4 частину будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну (Довідка Вовчківської сільської ради №60/01-19 від 02.02.2017 р.), однак по причині того, що ОСОБА_2 не зареєстрував за собою право власності на 1/4 частину будинковолодіння по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (Постанова Першої Снятинської РДНК №161/02-31 від 02.02.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій).

З огляду на вказане ОСОБА_1 не може зареєструвати за собою, у відповідності до вимог ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вказаного, суд приходить до переконання, що позов є обгрунтованим, підставним та підлягає до задоволення, а тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/4 частину будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1233-1236, 1268 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка,4 у с. Вовчківці Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.