Справа № 720/1577/17
Провадження 2/720/853/17
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

11 грудня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Факащук А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року Новоселицьким районним судом відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_3 про визнання недійсним договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та скасування запису про реєстрацію права власності.

Оспорюючи вказані правочини, позивачі послалися на те, що відповідно до договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки власником земельної ділянки, яка належала позивачам та розташована в с. Бояни Новоселицького району стало ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», яке відповідно до вимог ст. 133 ЗК України не може бути заставодержателем (іпотекодержателем) земельної ділянки, оскільки дана ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, відповідно до ст. 22 ЗК України та заставодержателем земельних ділянок може бути лише банк.

Одночасно, позивачі з метою забезпечення позову, просять накласти заборону відчуження на нерухоме майно житловий будинок літера «А», літню кухню-гараж літера «Б», вбиральню літера «Г», колодязів № 1,2, альтанки № 3, огорожі № 4-8, замощення літера «І», сараю літера «В» та яке розташоване по вул. Буковинська, № 35 в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому неявка учасників в судове засідання не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до висновку, що в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України одним з видів забезпечення позову є забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 червня 2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається у вищевказаній Постанові Пленуму Верховного Суду України розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі просять задовольнити позовну заяву шляхом визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посилаючись на підставу того, що відповідно до вимог ст. 133 ЗК України ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» не може бути заставодержателем (іпотекодержателем) земельної ділянки, яка розташована в с. Бояни Новоселицького району.

Одночасно, позивачі просять з вказаної підстави скасувати запис про реєстрацію права власності на житловий будинок по вул. Буковинська, № 35 в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області та як захід забезпечення позову накласти заборону відчуження домоволодіння, яке розташоване по вул. Буковинська, № 35 в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи та зміст заявленого позову та заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що заявлені вимоги щодо забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на домоволодіння, яке розташоване по вул. Буковинська, № 35 в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області не відповідають підставам заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та про скасування запису про реєстрацію права власності, а тому суд приходить до висновку, що позивачам слід відмовити у задоволенні їх заяви про забезпечення позову як такої, що не є недостатньо обґрунтованою та адекватною стосовно предявлених позовних вимог.

Крім цього, застосування даного виду забезпечення позову не забезпечує на думку суду достатній баланс інтересів сторін у справі, а тому діючи з метою запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

За змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову такому оскарженню не підлягають.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Враховуючи наведене, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 151, 152, 153, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_3 про визнання недійсним договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та скасування запису про реєстрацію права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: