У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2017 Справа №607/9371/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді - Братасюк В.М.,

за участю секретаря - Чичкевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_1, 70» до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та зобовязання усунути перешкоди у користуванні майном , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільний позов Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_1, 70» до ОСОБА_2 про:

-визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області за №7135320 від 24 жовтня 2013 року, на підставі якого в державному реєстрі прав зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру №35 в багатоквартирному житловому будинку №70 по проспекту С.Бандери в м. Тернополі після перепланування (реконструкції) квартири

-зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди позивачу в експлуатації горища багатоквартирного житлового будинку будинку №70 по проспекту С.Бандери в м. Тернополі. В цілому шляхом демонтажу змурованих стін , що перекривають доступ до частини горища над квартирою №35. І приведення захопленої частини горища в попередній стан.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (КАС) (стаття 17 КАС), Господарським процесуальним кодексом України (ГПК) (статті 1, 12 ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями розмежування справ цивільної юрисдикції та інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

З приводу можливості розгляду вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області за №7135320 від 24 жовтня 2013 року, на підставі якого в державному реєстрі прав зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру №35 в багатоквартирному житловому будинку №70 по проспекту С.Бандери в м. Тернополі після перепланування (реконструкції) квартир, в порядку цивільного судочинства суд зауважує наступне.

Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (№21-41а16) у справі за позовом ОСОБА_7 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_8, держреєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Сипчу Крістіни Миколаївни, ДРСУ, Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", ТОВ "Сол-Істейт", про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, зазначено, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, внаслідок чого колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, і має вирішуватися судами за правилами ЦПК, і провадження у справі було закрите.

Разом з тим, із змісту мотивувальної частини постанови ВСУ вбачається, що суд дійшов до переконання щодо цивільної юрисдикції спорів про скасування рішення держреєстратора, виключно в разі, якщо спірні правовідносини є наслідком договірних відносин: «враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини повязані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносині має вирішуватися судами за правилами ЦПК».

Проте в даному випадку ОСББ «ОСОБА_1, 70» оспорюється рішення державного реєстратора щодо реєстрації за позивачкою права власності на квартиру, котре (рішення) було прийняте реєстратором, не як насідок договірних (цивільно правових відносин), а як наслідок реєстрації інспекцією ДАБК декларації готовності обєкта (реконструйованої квартири) до експлуатації.

А тому суд вважає за доцільне відступити від правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 №21-41а16, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У частині 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно абзацу 7 частин 1 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, в тому числі, іншим суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства (в даному випадку державного реєстратора), в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частина 1 ст. 18 Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

З огляду на ту обставину, що висловлюючи вимогу про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області за №7135320 від 24 жовтня 2013 року, на підставі якого в державному реєстрі прав зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру №35 в багатоквартирному житловому будинку №70 по проспекту С.Бандери в м. Тернополі після перепланування (реконструкції) квартири, позивач фактично оспорює дії реєстратора, як суб'єкта при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, то має місце публічно правовий спір, й дану вимогу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, в разі якщо позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205,209,210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_1, 70» до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та зобовязання усунути перешкоди у користуванні майном, в частині вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області за №7135320 від 24 жовтня 2013 року, на підставі якого в державному реєстрі прав зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру №35 в багатоквартирному житловому будинку №70 по проспекту С.Бандери в м. Тернополі після перепланування (реконструкції) квартири

провадженням закрити.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 5 діб з дня проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Головуючий суддяОСОБА_3