Справа № 583/670/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

без участі сторін та без фіксації процесу розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», про захист спадкових прав на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, ОСОБА_4. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері проживала із бабушкою ОСОБА_5, яка була головою колгоспного двору по АДРЕСА_1 Згідно рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради №20 від 20.02.1978 року, за заявою ОСОБА_5, будинковолодіння за вищевказаною адресою було переведено на її сина ОСОБА_6, який став головою колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_11 року помер ОСОБА_6, після смерті якого спадщину на себе оформила його дружина ОСОБА_7, якій 02.10.1991 року Охтирським райвиконкомом було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, як на одноособову голову колгоспного двору після смерті чоловіка. ОСОБА_5 залишилася проживати разом із невісткою та онуками, спадщину після смерті сина не оформлювала. ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_5 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_13 року померла невістка ОСОБА_7 Син померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_8 залишився проживати АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_14 року помер ОСОБА_8 Інший син ОСОБА_5 - ОСОБА_4 ще при житті батьків переїхав проживати та був зареєстрований АДРЕСА_3. Влітку 2006 року останній продав квартиру за вказаною адресою та переїхав на постійне місце проживання у м. Ромни Сумської області. З ОСОБА_4 позивач домовилася збирати разом документи з метою оформлення спільної часткової власності на будинковолодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_4 після смерті всіх родичів. 27.11.2009 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_5 У 2015 році ОСОБА_4 звернувся до суду та рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.08.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 30.11.2015 року, останньому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_8 У процесі розгляду цивільної справи №583/1028/15-ц за позовом ОСОБА_4 позивач дізналася, що ОСОБА_5 має право власності на частину домоволодіння по АДРЕСА_4 а також про те, що ОСОБА_7 видано державний акт на земельну ділянку за вказаною адресою. Таким чином, саме з цього часу позивач дізналася про порушення її прав на отримання спадщини (частки житлового будинку та земельної ділянки) після смерті баби ОСОБА_5 Позивач зазначає, що вона має право на спадкування за правом представлення на частку належну її бабі ОСОБА_5 При прийнятті ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 на частку належного їй майна, вважає, що вона прийняла спадщину на все майно, в тому числі на частину будинковолодіння по АДРЕСА_5

В зв'язку з чим, просить поновити строк звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на земельну ділянку, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину будинковолодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_6 починаючи з 01.04.2015 року; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_4 виданого Охтирським райвиконкомом 02.10.1991 року, як на одноособову голову колгоспного двору ОСОБА_7, після смерті голови колгоспного двору чоловіка ОСОБА_6, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_11 року, як таке, яке прийнято з порушенням норм чинного законодавства, прав і інтересів інших членів колгоспного двору за даною адресою, в тому числі ОСОБА_5; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради №77 від 21.11.1997 року про передачу земельної ділянки площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою по АДРЕСА_7 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, у приватну власність ОСОБА_7 одноособово, як такого, яке прийнято з порушенням норм чинного законодавства, прав та інтересів інших членів колгоспного двору за даною адресою, в тому числі ОСОБА_5; визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 29.01.1998 року на земельну ділянку площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою по АДРЕСА_7 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, виданого на ім'я ОСОБА_7, одноособово, як такого, яке прийнято з порушенням норм чинного законодавства, прав та інтересів інших членів колгоспного двору за даною адресою, в тому числі ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення на 1/3 частину будинковолодіння (домогосподарства) по АДРЕСА_6 яке складається з житлового будинку Ааа1 площею 87,2 кв.м., верандою - ганком І площею 4,7 кв.м., зі складовими житловими приміщеннями у вигляді коридору 1 площею 5,9 кв.м. та коридору 3 площею 5,8 кв.м., приміщеннями 2 площею 11,20 кв.м., 4 площею 14,5 кв.м., 5 площею 15,8 кв.м., 6 площею 4.90 кв.м., 7 площею 9.7 кв.м., 8 площею 8.5 кв.м., господарськими спорудами та надвірними будівлями на території подвір'я у вигляді літньої кухні Б, прибудови до літньої кухні б, сарай В, прибудова до сараю в, погреб п/г, сарай Г, огорожа №1-3 (ворота, хвіртка, паркан), та на 1/3 частину земельної ділянки з площі 0,54 га в межах згідно з планом за адресою по АДРЕСА_8 цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_15 року відповідач ОСОБА_4 помер.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2016 року залучено в якості правонаступників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також залучено третю особу без самостійних вимог ПАТ «Ідея Банк».

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з'явилися, в письмовій заяві представник ОСОБА_1 просить розгляд справи провести без участі позивача та її представника, позов задовольнити.

Представник Кардашівської сільської ради Охтирського району в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просять справу розглядати без представника сільської ради, позов ОСОБА_1 не підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник третьої особи ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 надав письмові заперечення, згідно яких проти позову ОСОБА_1 заперечує, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач виїхала з спірного домоволодіння ще 1978 року, з того моменту ніякого відношення до будинку не має, а тому право власності на частину будинку за позивачем не може бути визнано. До суду не надано жодного підтверджуючого документу поважності пропуску терміну звернення до суду. З моменту смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року, протягом трьох років позивач мала змогу звернутися до суду з даним позовом, проте не зверталася без поважних причин. Право власності на житловий будинок АДРЕСА_9 зареєстровано за ОСОБА_7 17.10.1991 року, тобто підстави застосування до даних правовідносин поняття «колгоспний двір» відсутні, а тому до даних правовідносин потрібно застосовувати положення ст. 17, 18 Закону України «Про власність». Позивачем не надано доказів незаконності свідоцтва про право особистої власності від 02.10.1991 року, рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради від 21.11.1997 року, державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 29.01.1998 року. Земельна ділянка, приватизована ОСОБА_7 шляхом використання свого права на приватизацію. При цьому прав інших осіб порушено не було. На момент видачі державного акту на землю ОСОБА_5 вже померла та за нею не було зареєстровано ніякого права власності на новозбудований житловий будинок та на земельну ділянку АДРЕСА_10

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок разом з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_11 було віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір, що підтверджується даними погосподарських книг, а також інвентаризаційною справою на вказане домоволодіння (арк. 1; 14 інвентаризаційної справи № 2820).

Згідно погосподарських книг, з 1971 по 1977 роки членами цього колгоспного двору були ОСОБА_10, як голова цього колгоспного двору, її син ОСОБА_6, невістка ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_11.

Рішенням виконавчого комітету Кардашівської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 1978 року за № 20 головою колгоспного двору замість ОСОБА_10, яка подала відповідну заяву, став її син ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 року, а ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_17

Після смерті ОСОБА_6 головою колгоспного двору, згідно погосподарської книги за 1980 - 1982 роки, стала його дружина ОСОБА_7.

ОСОБА_4 18.04.1986 року виписався із колгоспного двору в зв'язку з вибуттям у армію і назад у вказаному домоволодінні не реєструвався.

ОСОБА_8 з 21.05.1990 року по 11.02.1993 року тимчасово вибував із колгоспного двору в зв'язку зі службою в Радянській Армії.

З погосподарської книги №14 (арк.90-91) вбачається, що станом на 15.04.1991 року (на день припинення існування колгоспного двору) у житловому будинку по АДРЕСА_12 були зареєстровані і мешкали три члени колгоспного двору, які брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_18

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року);

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_13 року).

02 жовтня 1991 року видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_13 як такий, що належав до колгоспного двору, головой якого є ОСОБА_7 (інвентаризаційна справа, а.с.14).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 року (арк.21 інвентаризаційної справи).

Із спадкової справи №02-14 після смерті ОСОБА_5. вбачається, що матір'ю позивачки ОСОБА_1 (дівоче прізвище -ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, була ОСОБА_13, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 року, а ОСОБА_10 була матір'ю останньої.

Батьками відповідача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 були нині померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.109), а ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року, був рідним братом відповідача.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 є двоюрідними братом та сестрою, а ОСОБА_10 була їх бабою.

Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу УРСР (1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про власність", яка набула чинності з 15 квітня 1991 року, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15) :

положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. …

Таким чином вбачається, що відповідно до ст.ст. 17, 18 Закону "Про власність" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що членами колгоспного двору до часу його припинення у законодавчому порядку були три особи ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, то з набуттям чинності Закону України "Про власність" ( з 15 квітня 1991 року ) саме вони на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР набули право спільної сумісної власності на майно бувшого колгоспного двору, в тому числі на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_14 частках, по 1/3 частки на кожного члена колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2009 року, після смерті своєї баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року, отримала земельну частку (пай), яка становить 4,29 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка знаходиться в САТЗТ «Надія» Охтирського району та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.32).

Відповідачу ОСОБА_4 за рішенням Охтирського міськрайонного суду від 27.08.2015 року, яке набрало законної сили 30.11.2015 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 14.09.2015 року, було визначено додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 року (а.с.124).

За життя він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року, що підтверджується повідомленням Охтирської районної державної нотаріальної контори за №1043/01-16 від 19.12.2016 року, заявою про прийняття спадщини, поданою ОСОБА_4 та на підставі якої відкрито спадкову справу №15/2016.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями є його дружина ОСОБА_2 і син ОСОБА_3 (відповідачі у справі), які на момент смерті ОСОБА_4 проживали і були зареєстровані разом із ним (а.с.144).

З погосподарської книги №9 (арк.90) вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_12 року (на день смерті члена колгоспного двору ОСОБА_5.) у житловому будинку по АДРЕСА_15 були зареєстровані і мешкали ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_14

Враховуючи, що ОСОБА_8 доводиться онуком спадкодавцю ОСОБА_5, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 його батько ОСОБА_6 (син ОСОБА_5.) помер ІНФОРМАЦІЯ_16 року, на підставі ч.2 ст.529 Цивільного кодексу Української РСР ОСОБА_8 успадкував частку, яка належала б при спадкоємстві за законом його батьку.

Оскільки ОСОБА_5 мала двох дітей: ОСОБА_13, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 року, та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 року, та враховуючи, що після ОСОБА_5 прийняла спадщину онука ОСОБА_1 (дочка ОСОБА_16.) - шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса і онук ОСОБА_8 (син ОСОБА_6.) - шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а онук ОСОБА_4 спадщину не прийняв, то за таких обставин кожний спадкоємець (ОСОБА_8 та ОСОБА_17.) успадкував по ? частки майна належного ОСОБА_5, а саме, по 1/6 частки домоволодіння по АДРЕСА_15.

Враховуючи викладене, позивач має право отримати у власність в порядку спадкування після смерті своєї баби ОСОБА_5 1/6 частки домоволодіння по АДРЕСА_15.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 з моменту відкриття спадщини належить 1/6 частка домоволодіння по АДРЕСА_15.

Однак суд не вбачає для визнання недійсним свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_15, оскільки дане свідоцтво видано не на право власності ОСОБА_7, а на житловий будинок, що належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_7, отже, цим документом права позивачки не порушуються.

Виходячи з того, що постановою нотаріуса відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 (а.с.17 т.2), позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частку спірного домоволодіння підлягає частковому задоволенню.

Стосовно вимог позивача, які стосуються земельної ділянки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України 1990 року, що регулював спірні правовідносини на момент їх виникнення, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Відповідно до ст.67 Земельного кодексу України 1990 року, громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара.

Відповідно до ст.42 Земельного кодексу України 1990 року, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Декретом КМУ від 26.12.1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», який діяв на час видачі на спірну земельну ділянку державного акту, було постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутаті забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельних кодексом України.

З по господарських книг с. Михайленкове вбачається, що з 1971 року та станом на 1990 рік за домогосподарством по АДРЕСА_16

21 листопада 1997 року Кардашівська сільська рада, Охтирського району, Сумської області прийняла рішення за № 77 про передачу ОСОБА_7 у приватну власність земельної ділянки площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою: АДРЕСА_12, а 29 січня 1998 року на її ім'я був виданий державний акт серії НОМЕР_2 на право приватної власності на вказану земельну ділянку площею 0,54 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, що розташована за вищевказаною адресою (а.с.81-82; а.с.22).

З експлікації вказаної земельної ділянки вбачається, що 0,54 га складаються з 0,084 га під двором, 0,45 га рілля (0,347 га та 0,112 га рілля).

При цьому земельна ділянка 0,43 га розташована по АДРЕСА_17, а земельна ділянка 0,11 га розташована в районі АДРЕСА_18 що видно з плану розташування земельних ділянок, наданих Кардашівською сільською радою (а.с.2 т.2).

Cуд вважає, що наявність рішення виконкому Кардашівської сільської ради про передачу земельної ділянки ОСОБА_7 та наявність державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_7 порушує права позивачки, оскільки вона, як співвласник житлового будинку по АДРЕСА_15 має рівні права разом із іншими співвласниками на отримання у користування чи приватну власність земельної ділянки під цим житловим будинком.

Вказане рішення та державний акт видані з порушеннями ст.ст.30, 42 Земельного кодексу України 1990 року, тому повинні бути визнані недійсними.

Проте суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання права власності на частину вказаної земельної ділянки за позивачкою, оскільки вона не позбавлена права отримати її в порядку приватизації як співвласник житлового будинку.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Про існування спірного рішення виконкому Кардашівської сільської ради від 21 листопада 1997 року та державного акту ОСОБА_7 про право власності на земельну ділянку, а також про невизнання її прав на спадкування після смерті баби частки майна колгоспного двору позивач дізналася у процесі розгляду цивільної справи №583/1028/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Кардашівської сільської ради Охтирського району Сумської області, третя особа ОСОБА_1, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому строк звернення до суду з вимогами про їх недійсність нею пропущений з поважних причин, і суд дійшов висновку, що її порушене право підлягає захисту.

Доводи представника відповідача - ОСОБА_9 про пропуск позовної давності не з поважних причин, оскільки з моменту смерті ОСОБА_5 позивач мала можливість у трирічний строк звернутися до суду з даним позовом, не приймаються судом, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 звернувшись до нотаріуса за рішенням суду.

Рішення суду про надання ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини від 16.09.2008 року №2-1256/2008 р., а також свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.11.2009 року, видане ОСОБА_1, ОСОБА_15 не оскаржував.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 належить спадкове майно у вигляді належної їй частини житлового будинку, відповідно, в частині вимог про визнання права власності в порядку спадкування на частку житлового будинку строк позовної давності не пропущений.

При зверненні до суду позивач не сплатила судовий збір як особа, що має статус інваліда другої групи та є звільненою від сплати судового збору, тому з відповідачів на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, в сумі 551,20 грн. за задоволену вимогу немайнового характеру, та 294,64 грн. за задоволену частково вимогу майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_13 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кардашівської сільської ради від 21 листопада 1997 року про передачу ОСОБА_7 у приватну власність земельної ділянки площею 0,54 га в межах згідно з планом за адресою: АДРЕСА_19

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_7 29 січня 1998 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,54 га за адресою: АДРЕСА_20 для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь держави судовий збір в розмірі по 422,92 грн. з кожного.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Охтирського міськрайонного суду №583/670/16-ц від 28.04.2016 року, про накладення арешту на житловий будинок із господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,54 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, за адресою АДРЕСА_21

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Охтирського міськрайонного суду №583/670/16-ц від 13.12.2016 року, про заборону ОСОБА_2, ОСОБА_3 проводити добудови, перебудови, перепланування, переобладнання у житловому будинку із господарськими спорудами, розташованих по АДРЕСА_21

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Олійник