РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017 Провадження №2-о/425/293/17

Справа № 425/3332/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Вада Ю.С.,

розглянувши у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Рубіжанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Луганську 27.10.2017 року народила доньку. 20.12.2017 року вона звернулася до Рубіжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою реєстрації народження доньки та видачі свідоцтва про народження українського зразку. Однак їй було відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на вищевказане, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що 27.10.2017 року в м. Луганську вона народила дитину дівчинку, вагою 3500 грамів.

Заявник та заінтересована особа клопотань, на підставі ст. 279 ЦПК України, про участь у розгляді справи до суду не надіслали.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 т. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є, серед іншого, народження фізичної особи. А згідно з положеннями ч. 3 і 4 цієї ж статті, народження фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення частини 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що підставою для державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

А підпунктом 2 пункту 1 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, прямо передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:

а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року

N 9;

б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу;

в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, для державної реєстрації факту народження дитини без рішення суду, діюче законодавство України вимагає від заявника надати органу державної реєстрації актів цивільного стану: або медичне свідоцтво про народження дитини (якщо дитина народилась у закладі охорони здоров`я); або медичне свідоцтво про народження чи медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, та висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (якщо дитина народилась поза закладом охорони здоров`я); або акт, складений відповідними посадовими особами за участю як мінімум двох свідків (за відсутності лікаря чи фельдшера) у випадку народження дитини в транспортному засобі.

При цьому, у перших двох випадках, документ обовязково складається представниками закладу охорони здоров`я.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту (а.с. 4).

Заявником надано копію свідоцтва про народження, видану (російською мовою згідно свідоцтва) «Жовтневым отделом записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции ЛНР», відповідно до якої у неї 27.10.2017 року народиласядонька ОСОБА_2 (а.с. 8).

20.12.2017 року заявник звернулася до Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської областііз заявою про видачу свідоцтва про народження, але листом від 20.12.2017 року № 1202/17.14-55 їй було відмовлено у державній реєстрації народження з тих підстав, що нею предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13).

Згідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Однак, заявником надано медичне свідоцтво про народження № 937, видане 27.10.2017 року (російською мовою згідно свідоцтва) «Луганская клиническая больница» ЛНР, обмінна карта № 162/43, виписку з ультрозвукового дослідження від 04.07.2017 року та виписка з медичної картки стаціонарного хворого від 04.11.2017 року, згідно яких у ОСОБА_1 27.10.2017 року о 09 год. 00 хв. народилася дитина - дівчинка, вагою 3500 грамів (а.с. 6, 8-12).

Суд враховує, що м. Луганськ, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. А згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

І фактично, що є загальновідомими обставинами, нині, знаходження на території Луганської області небезпечно як для здоров`я, так і для життя будь-якого громадянина України, а право на свободу та особисту недоторканість не забезпечуються державою Україна на території цього міста, що підтверджується Постановою Верховної Ради України від 21 травня 2015 року № 462 «Про ОСОБА_3 Верховної Ради України "Про відступ України від окремих зобовязань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод"».

А це, обєктивно свідчить про те, що натериторії м. Луганськ, нині, жодний орган державної влади України, у тому числі і його заклади системи охорони здоров`я працювати не можуть, а тому суд погоджується із тим, що отримати документи, встановленого законодавством України зразка і виданих компетентним Україною закладом охорони здоров`я для підтвердження факту народження дитини, заявник не може.

Проте суд оцінює і сприймає надані йому докази як допустимі, виходячи з наступного.

Як відзначив Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 10 травня 2001 року (справа Кіпр проти Туреччині), зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих де-факто органів та інститутів окупаційної влади далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (п.96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (п.92).

А в рішенні від 23 лютого 2016 року (справа Мозер проти Республіки Молдова та Росії), Європейський Суд з прав людини вказав на те, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (п.142).

Тому з огляду на обставини цієї справи та зобов`язання України, як однієї з Договірних Сторін Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поважати права людини, суд не бачить підстав аби не враховувати впроваджений Європейським судом з прав людини підхід.

І саме тому суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, а також такими, що у своїй сукупності доводять факт народження 27.10.2017 року в м. Луганську дитини - дівчинки, вагою: 3 кілограми 500 грам, матірю якої є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька відсутні.

Зважаючи на викладене та доведеність факту народження, який просить встановити заявник, і при цьому необхідність державної реєстрації цього факту органами державної влади України для реалізації заявником своїх батьківських прав повною мірою, суд вважає за можливе заяву задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 76-81, 89, 263-265, 273, 293294, 315-317 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 Миколаївни, заінтересована особа: Рубіжанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи - задовольнити.

Встановити факт народження 27 жовтня 2017 року ОСОБА_1

(ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1) у місті Луганську, дитини: жіночої статі, вагою:

3 кілограми 500 грамів. Відомості про батька відсутні.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Романовський