Справа №203/3643/17
Провадження №2/0203/1319/2017
26.12.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
з участю представника позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
04 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі зареєстровано відповідачку (дочка позивачки), яка у ній не мешкає понад рік без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 2 4).
У судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав.
Відповідачка до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Представник третьої особи до суду також не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 24).
Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с. 37).
У квартирі з дозволу позивачки від 28.05.2002 року також зареєстровано відповідачку (дочка позивачки), яка не мешкає за вказаною адресою понад рік (а.с.а.с. 10, 23).
Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачка не мешкає у квартирі, що належить позивачці на праві власності, понад рік, отже згідно з приведеною нормою втратила право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача не існує.
Таким чином, факт реєстрації відповідачки у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, отже позов необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю і визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою №119 у будинку №3 по вулиці Менахем-Мендл Шнеєрсона в місті Дніпрі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 27 грудня 2017 року.
Суддя М.О. Католікян