17.01.2017 Справа № 363/4286/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді: Баличевої М.Б.,

секретарі Кашоїди М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Островська Леся Петрівна про визнання факту місцем проживання померлої за місцем реєстрації та встановлення причини смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Уточнивши свою заяву ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання факту місцем проживання померлої за місцем реєстрації та встановлення причини смерті на тимчасово окупованій території України.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в населеному пункті - місто Донецьк померла мати заявника, громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний факт вже встановлено рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.07.2016 року по справі № 363/2723/16-ц та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.07.2016 року. Заявник зазначив, що 22.08.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Островської Л.П., у зв'язку з відкриттям спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус зобов'язаний перевірити факт смерті, час і останнє місце реєстрації для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини. Згідно порядку про вчинення нотаріальних дій в Україні, місце відкриття спадщини підтверджується довідкою житлово - експлуатаційної організації, довідкою правління житлово - будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання ) спадкодавця; довідкою адресного бюро. Постановою від 07.11.2016 року за № 201/0116 нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті його матері, оскільки на підставі Витягу місце проживання та причина смерті померлої ОСОБА_3 документально не підтверджено. Отримати документи, що підтверджують останнє місце проживання та реєстрацію померлої ОСОБА_3 за зразками законодавства України, та отримати відповідну довідку про місце реєстрації та останнє місце проживання із зазначенням хто на день смерті з нею проживав, заявник не має жодної можливості. Саме тому цей факт він може підтвердити лише в судовому порядку. Спадкодавець ОСОБА_3 проживала одна за адресою: АДРЕСА_2. На підставі викладеного, заявнику необхідно встановити факт останнього місця проживання та причину смерті спадкодавця в судовому порядку для визначення кола спадкоємців та місця відкриття спадщини та у подальшій видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим просить суд, встановити факт останнього місця проживання та реєстрації - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, причину її смерті - церебральний атеросклероз 3 ступені, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути уточнену заяву у його відсутність, вказав, що уточнену заяву підтримує у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Островська Л.П. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги уточненої заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказаний факт вже встановлено рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.07.2016 року по справі № 363/2723/16-ц (а.с. 11-12).

ОСОБА_1 на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у м. Донецьк, Донецької області, що встановлено та підтверджується свідоцтвом про смерть останньої видного 20.07.2016 року, Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серії НОМЕР_1, та рішенням Вишгородського районного суду Київської області по справі № 363/2723/16-ц від 20.07.2016 року (а.с. 10-12).

22.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Островської Л.П., з метою видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері.

Постановою від 07.11.2016 року за № 201/0116 нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті його матері, оскільки на підставі Витягу місце проживання та причина смерті померлої ОСОБА_3 документально не підтверджено (а.с. 8).

З копії паспорту ОСОБА_3 видно, що остання уродженка міста Богодухів Харківської області, та з 30.11.1973 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

З лікарського свідоцтва про смерть № 90 від 04.04.2016 року, виданого комунальним підприємством «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 9 міста Донецька» видно, що причиною смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є церебральний атеросклероз 3 ступені (а.с. 6).

Відповідно до довідки адміністрації Ленінського району м. Донецька від 11.10.2016 року № 247 видно, що померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

З копії домової книги за адресою АДРЕСА_2 видно, що померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована у вказаному будинку за вказаною адресою.

Відповідно до заповіту від 30.06.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Шиян - Мірошниченко Н.М. видно, що померла ОСОБА_3 заповіла заявнику по справі - своєму сину ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, все те, що за законом буде їй належати на день смерті та на що за законом вона буде мати право.

Місто Донецьк на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасом не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Донецьк, на території якого померла ОСОБА_3 Відповідно, документи про смерть видані на тимчасово окупованій території, до складу яких входить медичне свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті є недійсними та не створюють правових наслідків.

Одночасно, статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією та законами України.

Крім того, згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Тобто, з паспортних даних померлої ОСОБА_3, домової книги будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2, які містяться в матеріалах справи, а також довідки від 11.10.2016 року № 247 адміністрації Ленінського району м. Донецька , видно, що остання проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на час смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та причиною смерті останньої є церебральний атеросклероз 3 ступені.

Таким чином є всі підстави для задоволення уточненої заяви про визнання факту місцем проживання померлої за місцем реєстрації та встановлення причини смерті - матері заявника ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.256,212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнену заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Островська Леся Петрівна про визнання факту місцем проживання померлої за місцем реєстрації та встановлення причини смерті - задовольнити.

Встановити факт місця проживання та реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2 на день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати причини смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року - церебральний атеросклероз 3 ступені.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева