Провадження № 2/161/363/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Промінської сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори - Трохимчук С.М., про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3, яка проживала по АДРЕСА_1, та залишила після себе заповіт, відповідно до якого вона є спадкоємцем всього майна ОСОБА_3, де б воно не знаходилося; і з чого б воно не складалося, і все те, що належало б їй на день смерті і на що вона за законом мала б право заповіла їй, ОСОБА_1. Відповідно до чинного законодавства вона подала заяву про прийняття спадщини до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області. 24 вересня 2004 року державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке складалося з права на земельну частку (пай), в колишньому КСП «Промінь» с.Промінь Луцького району Волинської області і належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1, виданого 01.09.2004року Луцькою районною держадміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2. Вона прийняла спадщину та інше майно, на яке мала право, та яке належало спадкодавцю ОСОБА_3, однак, не може одержати Свідоцтва про право власності на це майно, оскільки у померлої тітки були відсутні правовстановлюючі документи, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1. Виходячи із цього, державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори Трохимчук С.М., 26.04.2016 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №490/02-31.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник Промінської сільської ради подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, зазначивши, що інших спадкоємців, крім позивача, немає.

Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на думку суду.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30 січня 2004 року, виданого Промінською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. (а.с.5).

Судом встановлено, що після смерті останньої відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно копії заповіту, посвідченого Промінською сільською радою Луцького району Волинської області 06.08.2000року, зареєстровано в реєстрі за №11, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, зробила наступне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося; і з чого б воно не складалося, і все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу ОСОБА_1.(а.с.9)

Відповідно до довідки № 398 від 21.04.2016року, виданої Промінською сільською радою Луцького району Волинської області в погосподарській книзі №4 за 2004 рік значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживала постійно в с.Коршовець. Спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті проживала у спадковому будинку з ОСОБА_4. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувавсмя у Промінській сільській раді 06.08.2000р. за №11. Земельна ділянка приватизована. (а.с.7)

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_3 залишила заповіт.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її .

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3, позивач - спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору до закінчення шестимісячного строку.

Також судом встановлено, що інших спадкоємців, які б могли претендувати на частку спадкового майна після смерті ОСОБА_3 немає.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 за життя не оформила у передбаченому законом порядку право власності на зазначене спадкове майно, а тому при зверненні позивача до нотаріальної контори, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта