РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17959/16-ц

пр. № 2/759/2082/17

16 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва під головуванням судді Сенька М.Ф., при секретарі Немировській А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в грудні 2016 року заявила позов до ОСОБА_2, за яким просила розірвати шлюб, що був укладений між сторонами шлюб, та клопотала про відновлення дошлюбного прізвища «ОСОБА_1».

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримала доводи свого довірителя, просила позов задовольнити, пославшись на відповідні спору вимоги сімейного законодавства.

ОСОБА_2 заперечив проти позову і заявив, що вважає за можливе зберегти шлюб.

Судом встановлено таке.

Сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Дітей від шлюбу сторони не мають.

Позивач пояснювала, що шлюб розпався вже за два місяця після одруження, через те, що чоловік побив її, з того часу сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, вона фактично створила нову сім?ю. Крім того, позивач заявила, що відповідач не зважаючи на формальність шлюбу, постійно переслідує її, що призводить до конфліктів, які не рідко закінчуються побиттям, що в свою чергу призводить до фізичних та моральних страждань.

Відповідач хоч і заперечував доводи позивача, проте визнав, що між ним та дружиною протягом останнього року відсутні відносини притаманні шлюбу, і визнав, що в житті дружини є інший чоловік.

Статтею 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що сторони не складають сім?ю в розумінні ст. 3 ч. 2 СК України, а відтак шлюб між ними є формальним.

Підстав для примирення подружжя суд не знаходить.

Бажання відповідача будь-що зберегти шлюб, суперечить інтересам позивача.

Тому, суд знаходить вимоги позову про розірвання шлюбу обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 ч.2 СК України.

За такого рішення, підлягає задоволенню і клопотання позивача про відновлення дошлюбного прізвища, відповідно до ст. 113 СК України.

Судові витрати у справі, за обставин справи, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 липня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис за №483) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Змінити прізвище відповідача на дошлюбне «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько