АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/4871/14-ц 22-ц/774/219/К/17
Справа № 214/4871/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/219/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 27 (ІV) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Зубакової В.П., Митрофанової Л.В.,

секретар - Гладиш К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який неодноразово уточнювали.

В обґрунтування позову зазначили, що 29 червня 2006 року між ними та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав боржнику кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

В порушення взятих на себе зобовязань ОСОБА_4 належним чином зобовязання за кредитним договором не виконував, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 5341,85 грн., яка стягнута на користь банку на підставі судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2008 року.

Посилаючись на те, що після стягнення заборгованості за судовим наказом, дію кредитного договору не було припинено, позивач, в остаточній редакції уточненої позовної заяви від 29 квітня 2015 року, просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 8510,67 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7629,21 грн., штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в сумі 381,46 грн., та вирішити питання стосовно відшкодування судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Вказує на те, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, залишивши поза увагою той факт, що позивачем заявлено вимоги про стягнення кредитної заборгованості, яка була нарахована за час невиконання ОСОБА_4 обовязків по виконанню виконавчого листа за виданим судовим наказом без врахування правової позиції, наведеної Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-1206цс15, відповідно до якої наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 червня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних (3% у місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

За змістом заяви ОСОБА_4 від 29 червня 2006 року ця заява, а також Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи банку є складовими кредитного договору (а.с. 10, 11-16).

У листопаді 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 5341,85 грн., яка розрахована станом на 16 листопада 2008 року, що підтверджується заявою позивача від 10.01.2016 року.

18 грудня 2008 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 5341,85 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с. 5).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заборгованість за кредитним договором стягнута банком на підставі судового наказу та утримана у повному обсязі, то правовідносини сторін кредитного договору припинились, а тому підстави для стягнення процентів та штрафів відсутні.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1, ч.2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до заяви позичальника від 29.06.2006 року сторони погодили, що кінцевий строк повернення заборгованості за кредитним договором відповідає строку дії картки (а.с. 10).

Згідно з п. 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (а.с. 11-16).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечувалося відповідачем те, що ОСОБА_4 не належним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 5341,85 грн., яка стягнута з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за судовим наказом, виданим 18.12.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу.

За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже, кредитодавець має право на стягнення з боржника процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості з боржника.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-1206цс15, в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-157цс16, а також в постанові від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16, який у відповідності до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ від 27 червня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2н-7244 від 18.12.2008 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 5383,56 грн. закінчено у звязку із стягненням боргу в повному обсязі (а.с. 26).

Довідкою № 811-15/1-5490 від 29.07.2014 року, виданою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підтверджено, що з заробітної плати ОСОБА_4 в період з липня 2011 року по травень 2012 року утримувалася заборгованість по кредиту на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно виконавчого листа № 2н-7244 від 18.12.2008 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу в сумі 5383,56 грн., у наступних розмірах: липень 2011 року 544,58 грн., серпень 2011 року 430,39 грн., вересень 2011 року 231,98 грн., жовтень 2011 року 762,26 грн., листопад 2011 року 390,57 грн., грудень 2011 року 576,57 грн., січень 2012 року 435,66 грн., лютий 2012 року 736,01 грн., березень 2012 року -684,23 грн., квітень 2012 року 517,73 грн., травень 2012 року -73,58 грн.(а.с. 31).

Зарахування вказаних грошових сум на банківський рахунок підтверджується випискою руху коштів за картковим рахунком ОСОБА_4, наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 112-116).

Таким чином, з моменту зарахування банком на банківський рахунок останньої грошової суми, утриманої з заробітної плати боржника ОСОБА_4 на виконання судового рішення 21 червня 2012 року, позика з цієї дати вважається повернутою, а правовідносини сторін припиненими.

При цьому, кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, й в порушення норм діючого цивільного законодавства, дійшов помилкового висновку, що нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку дії договору та з моменту ухвалення судового рішення до його фактичного виконання законом не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів, зважуючи на доводи апеляційної скарги позивача, приходить до висновку, що ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню.

Вирішуючи заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню й стягненню з відповідача на користь банку підлягає заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, які нараховані з 17 листопада 2008 року по день фактичного виконання зобовязання 21 червня 2012 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 21 червня 2012 року заборгованість по процентам за користування кредитними коштами складає 7629,21 грн. з врахуванням зарахованих грошових сум, сплачених відповідачем на виконання судового наказу (а.с. 66-69).

Оскільки правильність наведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, колегія суддів вважає, що саме цей розмір процентів й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що ж стосується заявлених позовних вимог про стягнення штрафів, колегія суддів вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки правова природа штрафу відмінна від правової природи пені, який має разовий характер, тоді як пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Саме правом на стягнення пені, а не штрафу наділений кредитодавець до остаточного виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості з боржника, про що зазначено у наведених вище правових позиціях Верховного Суду України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, нарахування пені не здійснювалось й позовних вимог про стягнення пені позивачем заявлено не було.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 458,58 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, п.4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за користування кредитом відповідно до кредитного договору від 29 червня 2006 року в розмірі 7629,21 грн. (сім тисяч шістсот двадцять девять грн. двадцять одну коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 458,58 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_5