Справа № 212/6841/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2017 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Колочко О.В.,
секретарі судового засідання Деменко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Криворізький філіал Товарної біржі «Криворізька» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,-
Позивач 15 листопада 2016 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Товарною біржею «Криворізька» 15 січня 1998 року позивач придбав у відповідачав трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 Зазначений договір був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу. Оскільки вказаний договір не посвідчений у нотаріуса позивач не може виконувати всі повноваження власника, тому просить суд визнати правочин за договором купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на вказану квартиру.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином був сповіщений, що підтверджено письмовими матеріалами справи, причину не явки суду не повідомив. 18 січня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про явку в суд був повідомлений належним чином, причину неявки суд не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
15 січня 1998 року ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_2 сина ОСОБА_3, за довіреністю від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_4, яка діяла в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,60 кв.м., житловою площею 41,70 кв.м.
На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», договір зареєстрований в Криворізькому відділі реєстрації ТБ «Криворізька» за № 001/074-Н. (а.с.7).
Право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №96П сторінка 103, запис 103 на ім'я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого 15.01.1998 року на товарній біржі «Криворізька», реєстраційний номер 001/074-Н, що підтверджується довідкою №150825 від 01.11.2016 КП ДОР «Криворізьке БТІ» (а.с.10).
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Судом встановлено, що сторонами оспорюваної угоди є продавець - ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дочки ОСОБА_5, сина ОСОБА_3, на підставі довіреності від імені ОСОБА_3, покупець - ОСОБА_4, яка діяла в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1, дана угода підлягала нотаріальному посвідченню, однак не була нотаріально оформлена з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991. Так, під час укладення вказаної угоди відповідач фактично ухилився від її нотаріального посвідчення, вважаючи достатнім її реєстрацію у бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу.
Враховуючи той факт, що відповідачі ухилилися від нотаріального посвідчення договору, а також, те, що між сторонами відбулося повне виконання договору, суд вважає необхідним визнати його дійсним, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача в частині визнання права власності на квартиру, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно довідки КП»ДОР Криворізьке БТІ» від 01.11.2016 право власності на спірну квартиру вже зареєстровано за ОСОБА_1.
На підставі вищевикладеного у відповідності до ст. ст. 47, 224 ЦК УРСР, ст. 15 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 60, 197, 212-215, ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа Криворізький філіал Товарної біржі «Українська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити частково.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15 січня 1998 року, укладений між ОСОБА_2, діючою за себе та від імені ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3 з однієї сторони, як продавець та ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_1 з другої сторони, як покупець, зареєстрований Товарною біржею «Криворізька, реєстраційний номер №001/074-Н, - дійсним.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О. В. Колочко