Провадження №2/200/1700/16
У Х В А Л А

«20» квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної академії управління персоналом, Міністерства освіти та науки України, третя особа Комітет Верховної ради України з питань науки та освіти про стягнення не донарахованої та невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

09 березня 2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме: цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної академії управління персоналом про стягнення не донарахованої та недоотриманої заробітної плати, середнього за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди з Голосіївського районного суду м.Києва.

Суд вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи судом була постановлена ухвала від 04 лютого 2015 року про витребування доказів, а саме: цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної академії управління персоналом про стягнення не донарахованої та недоотриманої заробітної плати, середнього за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди з Голосіївського районного суду м.Києва.

11 липня 2016 року до суду надійшов лист Голосіївського районного суду м.Києва, відповідно до якого встановлено, що ухвала суду від 04 лютого 2015 року залишена невиконаною Голосіївським районним судом м.Києва у звязку з запереченням можливості витребування цивільної справи в якості доказу по справі. Так, вказаним листом здійснені відсилання до ст.ст.57, 60 ЦПК України, відповідно яких докази подаються виключно сторонами по справі та цивільна справа не може бути доказом в розумінні ст.57 ЦПК України. Крім того в даному листі зазначено, що право сторін у цивільних справах на ознайомлення з можливістю копіювання матеріалів цивільних справ визначено ст.. 27 ЦПК України, проте заяв ОСОБА_1 або представника Міжрегіональної академії управління персоналом, Міністерства освіти та науки України щодо ознайомлення та копіювання матеріалів цивільної справи 752/15609/14-ц до Голосіївського районного суду м. Києва не надходили. (а.с.183)

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд

встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Тобто заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити, який саме доказ необхідно витребувати з посиланням на причини, з яких вона сама не може одержати цей доказ, до клопотання обовязково долучаються письмові докази (відомості), що свідчать про неможливість отримання таких доказів особисто стороною. При цьому необхідним є обґрунтування, які саме обставини можуть бути підтверджені витребуваними доказами, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Враховуючи те, що позивачем не конкретизовано, які саме докази необхідно витребувати судом для встановлення наявності або відсутності обставин, що обґрунтовують його вимоги, а також не зазначено обставини, які свідчать про те, що у нього існують складнощі у витребуванні доказів, крім того, ним не надано відомостей, які б свідчили про неможливість отримання таких доказів самостійно і в той же час суду не надано будь-яких доказів, що він самостійно звертався із заявами про ознайомлення та копіювання матеріалів цивільної справи до Голосіївського районного суду м. Києва для предявлення доказів в рамках даної цивільної справи, то суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 57, 131-137 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме: цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної академії управління персоналом про стягнення не донарахованої та недоотриманої заробітної плати, середнього за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди з Голосіївського районного суду м.Києва, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.В. Женеску