АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8066/15-ц 22-ц/774/293/К/17
Справа № 214/8066/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/293/К/17 суддя Мхітарян С.С.
Категорія № 5 (4) Доповідач Барильська А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Видрик А.А.,

за участю: ОСОБА_1, яка також представляє інтереси ОСОБА_2,

представника осіб, які подають апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Спеціалізованої Товарної біржи «Криворізька», ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив та в обґрунтування позову зазначив, що його батько ОСОБА_9 придбав 14 березня 1999 року у відповідача ОСОБА_7 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та у відповідача ОСОБА_8 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1). Договір купівлі-продажу був зареєстрований за реєстраційним № 117 в Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька».

19 жовтня 2000 року його батько помер. Після смерті батька він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у звязку із тим, що згідно довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» щодо інформації про належність обєкту нерухомого майна повідомлено, що право власності на нерухоме майно на імя померлого не зареєстровано. Тому він вимушений звернутися до суду.

Просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 117 від 14.03.1999 р., укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, посвідчений на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька», відповідно до якого у власність ОСОБА_9 перейшло від ОСОБА_7 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та від ОСОБА_8 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1).

Визнати за ним право власності на 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та на 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 19 жовтня 2000 року.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 року, позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Спеціалізована товарна біржа «Криворізька» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування задоволена.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу №117 від 14.03.1999р., укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, посвідчений на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька», відповідно до якого у власність ОСОБА_9 перейшло від ОСОБА_7 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та від ОСОБА_8 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1).

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та на 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 19 жовтня 2000 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі.

Зазначає, що житловий будинок № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому розі не є одноквартирним та ніколи не був. Він складався і складається з чотирьох квартир, одна з яких, а саме квартира № 4, загальною площею 65,3 кв.м., належить йому на праві власності, а також він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, на думку апелянта, судом не встановлено, на підставі яких документів відповідач ОСОБА_7 володів 12/100 частинами будинку, а відповідач ОСОБА_8 - 38/100 частинами будинку та чому в договорі купівлі-продажу від 14.03.1999 року не зазначені документі, на підставі яких відповідачі володіли зазначеними частками будинку.

Також звертає увагу, що судом не витребувано у КП «Криворізьке БТІ» архівну довідку для встановлення, хто, з якого часу і на підставі чого є власником житлового будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі.

На думку апелянта, судом не встановлено особу відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в судові засідання не зявлялись та згідно повідомлень адресно-довідкового підрозділу ДМС зареєстрованими або знятими з реєстрації за зазначеною адресою не значаться. Вважає їх вигаданими особами, які ніколи не володіли 12/100 та 38/2100 частина спірного будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі.

Зазначають, що вони є власниками ? частини будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі, який не є одноквартирним та ніколи не був. Він складався і складається з чотирьох квартир, одна з яких, а саме квартира № 3, загальною площею 65,2 кв.м. дісталась їм у спадщину після померлого ОСОБА_11

Крім того, на думку апелянта, судом не встановлено, на підставі яких документів відповідач ОСОБА_7 володів 12/100 частинами будинку, а відповідач ОСОБА_8 - 38/100 частинами будинку та чому в договорі купівлі-продажу від 14.03.1999 року не зазначені документі, на підставі яких відповідачі володіли зазначеними частками будинку.

Також звертає увагу, що судом не витребувано у КП «Криворізьке БТІ» архівну довідку для встановлення, хто, з якого часу і на підставі чого є власником житлового будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі.

На думку апелянта, судом не встановлено особу відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в судові засідання не зявлялись та згідно повідомлень адресно-довідкового підрозділу ДМС зареєстрованими або знятими з реєстрації за зазначеною адресою не значаться. Вважає їх вигаданими особами, які ніколи не володіли 12/100 та 38/2100 частина спірного будинку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу реєстраційний №117 від 14 березня 1999 року у власність ОСОБА_9 перейшло від ОСОБА_7В 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та від ОСОБА_8 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м.Кривий Ріг, вул.Волосевича б.45 (А1) (а.с.9).

Даний договір купівлі-продажу був посвідчений та зареєстрований на спеціалізованій товарній біржі «Криворізька» (том 1 а.с.9).

19 жовтня 2000 року помер ОСОБА_9, який є батьком позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23.10.2015 року серія І-КИ №566664 (а.с.11).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 листопада 2015 року позивачу ОСОБА_5 на підставі зібраних ним документів відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого 19 жовтня 2000 року ОСОБА_9 у звязку з відсутністю даних про право власності померлого (а.с.10).

Звертаючись з позовом до суду позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу 12/100 частин та 38/2100 частин спірного будинку, реєстраційний №117 від 14 березня 1999 року посвідчений на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька»та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 12/100 частин та 38/2100 частин спірного будинку, яке його батько набув за життя згідно договору купівлі-продажу реєстраційний №117 від 14 березня 1999 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу 12/100 частин та 38/2100 частин спірного будинку, посвідченний Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька»,може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України та позивач, будучи спадкоємцем першої черги після смерті батька, є таким, що прийняв зазначену спадщину, а саме 12/100 частин та 38/100 частин спірного будинку, що відкрилась після смерті батька.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу № 117 від 14.03.1999 р., укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, та між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, посвідчений на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька», відповідно до якого у власність ОСОБА_9 перейшло від ОСОБА_7 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та від ОСОБА_8 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1).

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу 12/100 частин та 38/2100 частин спірного будинку може бути визнаний дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України.

Проте, такого висновку суд першої інстанції дійшов без належного дослідження обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

Так, судом першої інстанції не було належним чином встановлено, на якій правовій підставі відповідачам по справі належать їх частки в домоволодінні 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі.

Згідно оспорюваного договору купівлі-продажу, відсутні відомості щодо правовстановлюючих документів відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на право власності у відповідних частинах.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № С1106 від 06.10.2000 року, та довідки КП ДОР «БТІ» № 148654 від 22.07.2016 року ОСОБА_3, станом на 31.12.2012 року, є власником ? частини будинку, загальною площею 65, 3 кв. метри, а також погріба «а», підїзду 4 площею 15,0 кв. метри, ? частини сараю «И», літньої кухні «Л», вбиральні «Р», які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло № С1608 від 15.06.1999 року власником ? частини будинку, загальною площею 65, 2 кв. метри, а також погріба «аз», ? частини сараю «И», які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_11.

20.03.2017 року вище вказана частина будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі перейшла ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори.

Зазначені вище обставини підтверджені інвентарною справою будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі, оглянутою в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та копії якої містяться в матеріалах справи.

Крім того, з матеріалів інвентарної справи вбачається, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № С1780 від 20.10.1998 року власником ? частини будинку, загальною площею 48,50 кв. метри, який знаходяться за адресою АДРЕСА_3 є ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Згідно договору міни частини житлового будинку на квартиру ОСОБА_16 стала власником частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4, що належали ОСОБА_12 та ОСОБА_15

Матеріали інвентарної справи будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі, які знаходяться в КП ДОР «БТІ», не містять відомостей про те, що будинок № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі є одноквартирним житловим будинком та не містять відомостей про власника 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 ОСОБА_17 та власника 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2 - ОСОБА_8, з якими ОСОБА_9 було укладено та посвідчено на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька» договір купівлі-продажу 12/100 та 38/100 частин одноквартирного житлового будинку № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі № 117 від 14.03.1999 р.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу № 117 від 14.03.1999 р., який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, посвідчений на Спеціалізованій Товарній біржі «Криворізька», відповідно до якого у власність ОСОБА_9 перейшло від ОСОБА_7 12/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 50,2м2 загальною площею 65,2м2 та від ОСОБА_8 38/100 частин одноквартирного житлового будинку житловою площею 56,2м2 загальною площею 80,3м2, який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волосевича б.45 (А1), оскільки згідно з матеріалами інвентарної справи домоволодіння за № 45 по вул. Волосевича в м. Кривому Розі не є одноквартирним житловим будинком, як це зазначено в оспорюваному договорі купівлі-продажу, а є домоволодінням, яке складається з чотирьох окремих будинків, та встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були власниками відповідно 12/100 та 38/100 частин зазначеного домоволодіння .

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального закону та належного дослідження обставин справи, з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 за недоведеністю.

У звязку з тим, що позовні вимоги позивача про визнання договору купівлі-продажу дійсним задоволенню не підлягають, не підлягають задоволенню й позовні вимоги позивача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, оскільки вони є похідними від позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_18 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 1963,50 грн. та на користь ОСОБА_1 витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 2131 грн. 58 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Спеціалізованої Товарної біржи «Криворізька», ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1963 (одна тисяча девятсот шістдесят три) грн. 50 коп. та на користь ОСОБА_1 2131 (дві тисячі сто тридцять одна) грн. 58 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: