Провадження № 2/750/229/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., представника відповідачів ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

28.11.2016 позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 26.08.2008 року в сумі 607407 грн 96 коп., а також 9111 грн 12 коп. у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на порушення відповідачами умов кредитного договору, в частині дотримання строків розрахунків.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином; представник відповідачів позов не визнала з тих підстав, що, на її думку, позивачем надано невірний розрахунок суми боргу.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

26.08.2008 сторони уклали кредитний договір № 257/08 на підставі якого позивач надав відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 42787 доларів США, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 15% річних, строком до 26.08.2033 року (далі Договір, а. с. 6-11).

З метою забезпечення належного виконання відповідачем умов Договору того ж дня позивач уклав зі співвідповідачем ОСОБА_4 Договір поруки (а. с. 17).

Позивач стверджує, що відповідач не виконує умови Договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.04.2016 року становить 1516893 грн 06 коп., зокрема:

заборгованість за тілом кредиту 25140.79 доларів США,

заборгованість по сплаті відсотків 33611.87 доларів США,

комісія 16164.71 грн,

штраф/пеня 19274.51 грн.

З огляду на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 року з відповідачів стягнуто заборгованість у сумі 419338 грн 52 коп., до складу якою увійшли:

заборгованість за тілом кредиту 42358 доларів США,

заборгованість по сплаті відсотків 8288.08 доларів США,

комісія 3573 грн,

штраф/пеня 15073.99 грн,

позивач просить суд стягнути з відповідачів різницю заборгованості з урахування тієї, що вже стягнута рішенням суду, в сумі 607407 грн 96 коп., що складається із:

заборгованості по сплаті відсотків 575541.74 грн,

заборгованості по сплаті комісії 12591.71 грн,

штраф/пеня 19274.51 грн.

Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, звертаючись до суду з цим позовом, позивач повинен був довести обґрунтованість заявленої до стягнення суми боргу. Втім, позивач зазначені вимоги закону не виконав. Він двічі проігнорував вимогу суду (а. с. 67, 78) і не надав помісячний детальний розрахунок суми боргу, що виник починаючи з 28.10.2010 року, з окремим зазначенням заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії та пені.

Водночас, той розрахунок, який позивач надав під час звернення до суду з цим позовом, є неправильним і не може братися до уваги під час перевірки обґрунтованості заявленої до стягнення суми боргу з огляду на таке:

1. Так, позивач просить суд стягнути з відповідачів різницю між сумою заборгованості, що виникла станом на 28.04.2016 року і сумою заборгованості, що стягнуто рішенням суду від 29.10.2010 року. В цьому випадку, виходячи з даних позовної заяви (а. с. 3) сума заборгованості по сплаті штрафу/пені повинна складати 4200 грн 52 коп. /19274.51 15073.99/, а не 19274 грн 51 коп., як стверджує позивач.

Значене безпідставне збільшення позивачем суми штрафу/пені впливає за розрахунок усієї суми боргу, оскільки погашення штрафу/пені здійснюється в першу чергу.

2. Як випливає з наданого позивачем розрахунку суми боргу (а. с. 4, 5), починаючи з 27.08.2008 року позивачем враховано оплату позивачем 17646.21 грн у погашення тіла кредиту, 14195.83 грн у погашення відсотків, 4317.48 грн у погашення комісії та 15073.90 грн у погашення штрафу/пені, а всього 51233 грн 42 коп.

Втім, спростовуючи доводи позивача представник відповідачів надала суду квитанції про сплату ними за вказаний період 247605 грн 89 коп.

Таким чином, позивачем не враховано платежі відповідача на загальну суму 196372 грн 47 коп. /247605.89 51233.42/, що суттєво впливає на кінцевий розрахунок суми боргу.

3. Враховуючи ту обставину, що нарахування заборгованості здійснено позивачем за допомогою спеціальної компютерної програми, до якої внесено невірні вихідні дані, суд, за відсутності такої програми, позбавлений можливості самостійно визначити як наявність самого боргу в тому разі, якщо б позивачем було враховано всі платежі відповідача, так і його остаточну суму, а тому не знаходить підстав для задоволення позову через його недоведеність достатніми і беззаперечними доказами.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев