РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/763/17

Провадження № 2/700/451/17

15 грудня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Орли Лисянського району Черкаської області помер її син - ОСОБА_2. У 2017 році вона дізналася від органу місцевого самоврядування про наявність спадкового майна, до складу якого входить земельна частка (пай), площею 2,20 умовних гектарів, розташована на території с. Будище, відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1, зареєстрованого за № 478 від 31.03.1997 року. Однак, як виявилося, у даному сертифікаті допущено помилку, а саме: власником вказано - ОСОБА_2, тоді як по батькові він був «ОСОБА_2». У зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, ім'я якої зазначено в документі не збігається із ім'ям цієї особи, зазначеним у свідоцтві. Після смерті спадкодавця, позивач бажаючи оформити спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, під час вищевказаних дій їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), так як вони були визнані недійсними у зв'язку з втратою, про що свідчить оголошення у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем». За таких обставин позивач, як єдиний спадкоємець, яка фактично прийняла спадщину, вступивши в управління або володіння спадковим майном, змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судове засідання позивач не з'явилася, просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач голова Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області у судовому засіданні визнав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Орли Лисянського району Черкаської області помер син позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.07.1998 року. У 2017 році позивач дізналася від органу місцевого самоврядування про наявність спадкового майна, до складу якого входить земельна частка (пай), площею 2,20 умовних гектарів, розташована на території с. Будище, відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1, зареєстрованого за № 478 від 31.03.1997 року. Однак, як виявилося, у даному сертифікаті допущено помилку, а саме: власником вказано - ОСОБА_2, тоді як по батькові він був «ОСОБА_2». У зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, ім'я якої зазначено в документі не збігається із ім'ям цієї особи, зазначеним у сертифікаті.

Будищанська сільська рада листом від 16.08.2017 року №435 повідомила позивача про те, що після смерті ОСОБА_2 залишилася невитребувана земельна частка (пай) згідно сертифікату серіх НОМЕР_1.

Після смерті спадкодавця, позивач бажаючи оформити спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, під час вищевказаних дій їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), так як вони були визнані недійсними у зв'язку з втратою, про що свідчить оголошення у громадсько-політичній газеті "Понад Тікичем». За таких обставин позивач, як єдиний спадкоємець, яка фактично прийняла спадщину, вступивши в управління або володіння спадковим майном, змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_2 був сином позивача ОСОБА_1.

Згідно довідки № 499 від 06.10.2017 року ОСОБА_2 був постійним жителем с. Будище Лисянського району Черкаської області. ОСОБА_2 в с.Будище Лисянського району Черкаської області ніколи не був зареєстрований та не проживав. Сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 2,2 умовних кадастрових гектарів був виписаний помилково на ОСОБА_2.

З огляду на вищевикладене необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_2 - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки № 475 від 18.09.2017 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно, починаючи з 1976 року проживав у будинковолодінні своєї матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1, вели спільне господарство і матипоховала сина за власний рахунок.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З огляду на те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 2,20 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії НОМЕР_1, що залишилась після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 530, 548, 549 ЦК (1963 р.) України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_2 - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,20 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_2, який належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Cуддя Яценко Г. М.