РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Поділляторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Поділляторф» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 01.08.2014 року його прийняли на роботу на посаду інженера з охорони праці та технічної безпеки ДП «Поділляторф». 27.02.2015 року він звільнився з роботи на підставі ст.36 п.1 КЗпП України. В день звільнення з роботи йому не виплачено заробітну плату за період з 01.08.2014 року по 28.02.2015 року в сумі 22328 грн. внаслідок відсутності грошових коштів. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На день пред'явлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку становить 80959,30 грн.. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з ДП «Поділляторф» на його користь нараховану але не виплачену заробітну плату за період з 01.08.2014 року по 28.02.2015 року в сумі 22328грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року у розмірі 80959,30грн., а всього 103287,30грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, суду пояснив, що заробітна плата йому на даний час не виплачена.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.08.2014 року по 27.02.2015 року працював в Державному підприємстві «Поділляторф»на посаді інженера з охорони праці та технічної безпеки ДП «Поділляторф».

Вказані обставин підтверджуються: паспортом ОСОБА_1; трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 04.05.2005 року; наказом ДП «Поділляторф» №4.1 від 01.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 прийнято на посаду інженера з охорони праці та технічної безпеки ДП «Поділляторф» з 01.08.2014 року з окладом згідно штатного розкладу; наказом ДП «Поділляторф» №14/1 від 27.02.2015 року про звільнення.

Відповідно до довідки відповідача про середню заробітну плату (дохід) б/н від 27.02.2015 року, виданої ОСОБА_1, його середньомісячна заробітна плата за період з серпня 2014 року по березень 2015 року становить 2791 грн. в місяць, а всього 22328 грн., з якої сплачено страхові внески до Фонду.

Згідно довідки ДП «Поділляторф» б/н від 27.02.2015 року, станом на 27.02.2015 року заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 по заробітній платі склала 22328 грн..

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі позивача становить за період з 01.08.2014 року по 27.02.2015 року включно в сумі 22328 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вищевказаних обставин та доводів позивача

Згідно розрахунку позивача середній заробіток за період затримки розрахунку з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року включно становить - 80959, 30 гривень.

Суд з вказаним розрахунком не погоджується, оскільки середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці " за правилами, передбаченими порядком обчислення середньої заробітної плати, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Зокрема пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Оскільки, відповідачем не виплачено заробітну плату позивачу після його звільнення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року включно - 604 робочих днів.

Згідно з довідкою відповідача про середню заробітну плату (дохід) б/н від 27.02.2015 року, виданої ОСОБА_1, його заробітна плата в січні та лютому 2015 року становила 2791 грн. в місяць, а всього 5582 грн./40 робочих дня=139,55грн. середньоденний заробіток. Таким чином, середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року включно становить 139,55грн. х604 робочих днів = 84288,20грн. без врахування податків та зборів.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуюче наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог і з Державного підприємства «Поділляторф» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід стягнути не виплачену заробітну плату за період з 01.08.2014 року по 27.02.2015 року включно в сумі 22328 гривень, а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року включно в сумі 80959, 30 гривень без врахування податків та зборів, а всього 103287,30 грн. без врахування податків та зборів.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1032,87 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства «Поділляторф» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виплачену заробітну плату за період з 01.08.2014 року по 27.02.2015 року включно в сумі 22328 гривень, а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року включно в сумі 80959, 30 гривень без врахування податків та зборів, а всього 103287,30 грн. без врахування податків та зборів.

Стягнути з Державного підприємства «Поділляторф» на користь держави судовий збір у розмірі 1032,87 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: