СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/457/17
Провадження № 2/306/297/17
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що у житловому будинку № 237 в с.Сусково, Свалявського району, Закарпатської області проживав її чоловік ОСОБА_3, який помер в 2016 році. На день смерті чоловіка, в даному будинку проживала позивач та їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які є спадкоємцями вищевказаного будинку по закону. Син ОСОБА_4 відмовився від належної йому частини спадкового майна в користь позивача, про що подав заяву до нотаріальної контори. Однак, при зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення права власності на зазначений будинок в порядку спадкування, таке виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок та не було проведено первинну реєстрацію будинку. У звязку з чим, просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом, після смерті її чловіка, який помер 16.08.2016 року.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву (вх. № 1681 від 14.03.2017 року) про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити (а.с. 24).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву (вх. № 1680 від 14.03.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти позову не заперечує (а.с. 25).

Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є забудовником житлового будинку № 237 в с. Сусково, Свалявського району на земельній ділянці площею 0,26 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради (копія державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗК № 025714, виданого ОСОБА_3 25.09.1995 року на підставі рішення 2 сесії ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів від 26.12.1994 року для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, а.с. 13; копія технічного паспорту № 2055, виготовленого КУП Свалявське РБТІ з доданими зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, оцінювальними актами та планом будинку, а.с. 15-20).

ОСОБА_3 помер 16 серпня 2016 року (копія свідоцтва про смерть серії I-ФМ № 215214, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області, запис № 22 від 18.08.2016 року (а.с. 10 )).

Відповідно до ст. 346 ч.1 п.11 ЦПК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що постійно з ним проживали прийняли її фактично, однак юридично спадщину не оформили.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою собою.

Судом встановлено, що житловий будинок збудовано з отриманням дозвільних документів на земельній ділянці, отриманій у законний спосіб.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, визначено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, і на час смерті ОСОБА_3, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, належність ОСОБА_3 на підставах, що не суперечать закону, на час її смерті, придатність будинку для проживання, ніким не оспорюється.

ДОКАЗИ, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог та перевірені судом (у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України):

?копія паспорту на особу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія ВО 809710, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 06.12.2001 року, (а.с. 12));

копія свідоцтва про одруження серії II-АБ № 376298, запис № 28 від 12.08.1972 року, (а.с. 11);

?довідка № 341 від 28.02.2017 року, видана виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 в будинку № 237 в с. Сусково, Свалявського району, Закарпатської області були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина померлого та позивач), ОСОБА_4 (син померлого та позивача), (а.с. 22);

?копія витягу № 46762541 від 15.02.2017 року, виданого Свалявською ДНК про реєстрацію в Спадковому реєстрі за номером 60242791 спадкової справи 26/2017 після смерті ОСОБА_3, який помер 16.08.2016 року (а.с. 14);

?копія заяви ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_3 на користь матері ОСОБА_1, нотаріально посвідчена Свалявською державною нотаріальною конторою від 15.02.2017 року № 54 в спадковій справі 26/2017 (а.с. 26);

?довідка КУП Свалявське РБТІ за № 68 від 22.02.2017 року, відповідно до якої вбачається, що інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с. Сусково, буд. 237, Свалявського району, Закарпатської області становить 114151 грн. (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 292, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 20, 346, 392, 1216, 1218, 1222, 1261, 1274 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Сусково, буд. 237, Свалявського району, Закарпатської області в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 16.08.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення Свалявського районного суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська