АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3092/17 Головуючий у 1 інстанції - Васильченко О.В.
Унікальний №758/7407/13-ц Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року позов ТОВ «Факторинг Фінанс» до ТОВ «Флоріда Флекс», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором факторингу задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 1 509 824 грн. 83 коп. та судові витрати.

На виконання указаного рішення суду 16 березня 2015 року судом першої інстанції видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 02 червня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП №47707708 з примусового виконання виконавчого листа №758/7407/13-ц від 16 березня 2015 року про солідарне стягнення з ТОВ «Флоріда Флекс» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Фінанс» заборгованості за договором факторингу у загальному розмірі 1 509 824 грн. 83 коп.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року, згідно якого видано виконавчий лист №758/7407/13-ц від 16 березня 2015 року, ухвалене на підставі правочину, зокрема договору поруки, що був укладений під впливом шахрайських дій.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року у задоволенні указаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити у повному обсязі. Скаржник, посилаючись на те, що ст. 369 ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вважає, що з моменту встановлення факту шахрайських дій під час укладення договору факторингу та договорів поруки, припиняється його матеріально-правовий обов'язок з виконання рішення суду, як поручителя.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та з'ясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, із системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

- видання виконавчого листа помилково;

- часткова або повна відсутність обов'язку боржника.

При цьому, відсутність обов'язку боржника може бути обумовлена його добровільним виконанням або іншими причинами.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені в заяві ОСОБА_1 обставини не свідчать про повну або часткову відсутність обов'язку боржника в розумінні ст. 364 ЦПК України.

Договір поруки, на підставі якого з ОСОБА_1 стягнута заборгованість при розгляді даної справи, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а зобов'язання поруки за указаним договором не припинені.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано та на повно з'ясованих обставинах дійшов висновку про відхилення заяви ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: