РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/718/17

Провадження № 2/700/422/17

06 грудня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 03 грудня 2000 року померла його сестра ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Він є єдиним спадкоємцем за законом та фактично прийняв спадщину, оскільки користується спадковим майном та проживав з спадкодавцем до її смерті, доглядав за нею та здійснив її поховання за власний рахунок.

Як спадкоємець за законом він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва на право власності на земельну частку (пай) йому було відмовлено, оскільки було виявлено відсутність оригіналу сертифікату, через його втрату. Крім того, у сертифікаті допущено помилку, а саме зазначено імя власника - ОСОБА_4, тоді як справжнє імя власника було «Коломієць Олена Леонтіївна».

Крім того, ним було виявлено, що в документах його по батькові та по батькові його сестри зазначаються по-різному. Зокрема, у записі про народження ОСОБА_3 у графі батько зазначено «Коломієць Левко», а згідно його посвідки про народження у графі батько вказано «Коломієць Ливко».

Тому він вимушений звернутися до суду та просить встановити факт належності правовстановлюючого документу сертифікату серії ЧР №0202293 виданий на ім'я ОСОБА_4 ОСОБА_3, яка померла 03.12.2000 року, встановити, що він є рідним братом ОСОБА_3 та враховуючи, що він є спадкоємцем за законом та фактично прийняв спадщину, визнати за ним право власності на майно, яке залишилась після смерті ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

03 грудня 2000 року померла сестра позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з померлою до її смерті, що підтверджується довідкою Будищенської сільської ради Лисянського району №171 від 24.04.2017 року.

Позивач як спадкоємець за законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва на право власності на земельну частку (пай) позивачу було відмовлено, оскільки було виявлено відсутність оригіналу сертифікату, в звязку з тим, що він був втрачений. Крім того, у сертифікаті допущено помилку, а саме зазначено імя власника ОСОБА_4, тоді як справжнє імя власника було «Коломієць Олена Леонтіївна».

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧР №0202293 ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 належить право на земельну частку (пай) розміром 2.20 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №153016 від 05.12.2000 року померла ОСОБА_3.

Згідно довідки Будищенської сільської ради №173 від 24.04.2017 року ОСОБА_3 до моменту смерті 03.12.2000 року була постійною жителькою с.Будище Лисянського району. ОСОБА_4 в с.Будище Лисяського району ніколи не була зареєстрована та не проживала. Сертифікат серії ЧР №0202293 був виписаний помилково на ОСОБА_4.

З огляду на вищевикладене необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату серії ЧР №0202293 виданого на імя ОСОБА_4 ОСОБА_3, яка померла 03.12.2000 року.

Крім того, у записі про народження №17 ОСОБА_3 у графі батько зазначено «Коломієць Левко» у графі мати «Коломієць Олександра».

Згідно посвідки про народження №1370509 ОСОБА_1 у графі батько вказано «Коломієць Ливко», у графі мати вказано «Коломієць Олександра».

Відповідно до довідок Будищенської сільської ради №170 від 24.04.2017 року ОСОБА_3, яка померла 03.12.2000 року та ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою.

Такі розбіжності позбавляють позивача можливості оформити спадщину, а тому необхідно встановити, що ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_3.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняв спадщину, оскільки користується спадковим майном та постійно проживав разом із померлою, доглядав її та здійснив її поховання за власний рахунок, що підтверджується довідками Будищенської сільської ради №170 та №171 від 24.04.2017 року. Крім того, згідно інформаційної довідки Лисянської державної нотаріальної контри №1764/01-16 від 05.10.2017 року інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Однак під час звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через розбіжності у прізвищі спадкодавця та відсутність оригіналу сертифікату, оскільки він був втрачений.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, на даний час користується спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавав.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняв спадщину, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право на спадщину після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 530, 548, 549 ЦК (1963 р.) України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно- задоволити.

Встановити що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0202293 виданий на імя ОСОБА_4 фактично належить ОСОБА_3, яка померла 03.12.2000 року.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_3, яка померла 03.12.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2.20 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0202293 виданого на імя ОСОБА_4, який фактично належав ОСОБА_3, яка померла 03.12.2000 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -