П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Страшного М.М.

суддів - Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

при секретарі - Герасименко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 16 768 грн. 93 коп. заборгованості за кредитним договором від 19.08.2011 року, яка складалась із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, пені та комісії, штрафів, та виникла у зв'язку з неналежним виконанням останньою взятих на себе зобов'язань.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2016 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 16 768 грн. 93 коп. заборгованості за кредитом, 1218 грн. 00 коп. судового збору, а всього 17 986 грн. 93 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що суд розглянув справу у його відсутність, при цьому не направивши справу на розгляд до апеляційного суду. Суд проігнорував норми матеріального права, які регулюють договірні зобов'язання та спеціальні норми договір позики/кредиту. Вказує, що в оскаржуваному рішення відсутня оцінка доказів, розрахунку не наведені, не було враховано співмірність нарахованих банком процентів та неустойки із основною сумою заборгованості.

В письмових поясненнях ПАТ КБ „ПриватБанк" просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 березня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1, скасовано ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Враховуючи наведене та зважаючи на приписи ст.305 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю0-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом по справі встановлено, що 19.08.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, який складається із анкети-заяви, довідки про умови кредитування, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості по кредиту.

Згідно вказаної заяви позичальника при отриманні кредиту ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому у письмовій формі, про що свідчить його підпис (а.с.5 зворот).

У анкеті-заяві також зазначено, що Умови та Правила банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. і відповідач бере на себе обов'язок виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. www.privatbank.ua (а.с.5 зворот).

На спростування зазначених обставин відповідачем не надано ніяких доказів у суді першої інстанції і не представлено їх апеляційному суду.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Факт отримання від ПАТ КБ „ПриватБанк" грошових коштів ОСОБА_1 не заперечується.

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у зв'язку з невиконання відповідачем умов кредитного договору у ОСОБА_1 станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість у розмірі 16 768 грн. 93 коп., яка складається з: 5998 грн. 93 коп. - заборгованості за кредитом; 8145 грн. 29 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 1350 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 774 грн. 71 коп. штраф (процента складова).

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із виписки по рахунку ОСОБА_1, яка була надана ПАТ КБ „ПриватБанк", встановлено, що останнє погашення боргу по кредитній картці здійснено ОСОБА_1 02 червня 2014 року (а.с.116), останнє зняття коштів з кредитної карти здійснено - 06 червня 2014 року. Із даної виписки також встановлено, що перекази коштів 02 червня 2014 року та 06 червня 2014 року були здійснені через систему Приват24, платником зазначений ОСОБА_1 Відповідач не заявлялось про те, що операції по карті були здійснені не ним, а іншою особою.

Отже, судом доведено факт користування кредитною картою та здійснення по ній відповідних операцій саме ОСОБА_1

Судом першої інстанції також були задоволені позовні вимоги в повному обсязі, тобто і в частині стягнення заборгованості по пені та комісії в сумі 1350 грн. та штрафів на загальну суму 1274 грн. 71 коп.

Апеляційний суд не може погодитись із таким висновком, оскільки штрафи та пеня нараховані позивачем за одне і те саме порушення умов договору - несвоєчасного погашення боргу, проте притягнення особи до відповідальності двічі за одне і те саме порушення є неможливим.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

У той самий час умовами кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказаний висновок також викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, апеляційний суд, виходячи із сум нарахованих пені та штрафів, відсутності детального розрахунку суми пені, приходить до висновку про стягнення з відповідача штрафів на загальну суму 1274 грн. 00 коп. та відмову у стягнення комісії в сумі 1350 грн. 00 коп.

Розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1, по тілу кредиту та відсоткам, останнім не спростовано в жодний належний спосіб.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України перерахуванню підлягає і сума судових витрат, стягнутих судом першої інстанції. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1119 грн. 95 коп. судових витрат в рахунок повернення сплаченого судового збору за суд першої інстанції, а з позивача на користь відповідач підлягають стягненню 107 грн. 85 коп. за розгляд справи в апеляційному суді. Остаточно, після проведення взаємозаліку, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1012 грн. 10 коп. судових витрат

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2016 року змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" 15 418 грн. 93 коп. (п'ятнадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень дев'яносто три копійки) заборгованості за кредитним договором від 19 серпня 2011 року, яка станом на 30.09.2015 року складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 5998 грн. 93 коп., 8145 грн. 29 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом заборгованості по штрафам в сумі 1274 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" 1012 грн. 10 коп. на відшкодування судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 26.12.2017 року.

Головуючий:Судді: