УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третіх осіб приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бойко Людмили Леонідівни, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування.

17 січня 2017 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка складає із 1/6 частки квартири, що належить на праві власності ОСОБА_2 та 1/3 частки квартири, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 22 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., та заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії щодо вселення або виселення інших осіб до квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У пункту 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно договору дарування частки квартири, посвідченого 22 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. ОСОБА_5 передала в дар ? частку квартири АДРЕСА_1 в таких частках: ОСОБА_2 прийняв у власність 1/6 частку квартири, а ОСОБА_3 - 1/3 частку квартири.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачі є власниками зазначених часток спірної квартири.

Враховуючи наявність спору між сторонами, характер позовних вимог, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, яке просить застосувати позивач його позовним вимогам, суд вважає можливим прийняти заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Позивачем також заявлено вимоги про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії щодо вселення або виселення інших осіб до квартири АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти дії щодо вселення або виселення інших осіб до квартири АДРЕСА_1 є вирішенням позову по суті. Тому в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині слід відмовити.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову частково: накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки квартири та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки квартири, на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 22 вересня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка складає із 1/6 частки квартири, що належить на праві власності ОСОБА_2, та 1/3 частки квартири, що належить на праві власності ОСОБА_3, на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 22 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л.

В іншій частині заяви про забезпечення позов відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна