АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/266/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Остапчук Т.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «СТВ Берегиня» про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 75 500 грн.. Зазначала, що вказана грошова сума була отримана відповідачем від неї в рахунок орендної плати за останній місяць оренди відповідно до попереднього договору оренди приміщення площею 306 кв.м , про що відповідачем було видано розписку. Посилаючись на те, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору оренди вказаного приміщення і такий договір про оплатне користування майном не було укладено ні з ТОВ «СТВ-Берегиня», ні з відповідачем, позивач просила стягнути вказану суму з відповідача з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вказує, що суд через порушення норм матеріального та процесуального права прийшов до висновку про наявність між сторонами спірних договірних правовідносин, що виключає стягнення вказаних коштів з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 07.03.2016 року позивачем було передано генеральному директору ТОВ «СТВ-Берегиня» ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 76 500 грн. в рахунок орендної плати за останній місяць оренди (депозит) згідно попереднього договору орени приміщення площею 306 м кв. ( а саме 3 поверх лівого крила та 2 поверх центру ( 120 м кв.+186 м кв.) в адміністративно-лікувальному центрі за адресою : АДРЕСА_1 Факт отримання відповідачем вказаних коштів сторони оформили розпискою.

Пред»явивши позов на підставі ст. 1212 ЦК України, ОСОБА_3 зазначала, що попри посилання в розписці на попередній договір, між сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору оренди приміщення, а тому ні з відповідачем, ні з ТОВ «СТВ-Берегиня», нею не було укладено жодного договору про оплатне користування будь-яким майном ТОВ «СТВ-Берегиня» чи безпосередньо майном відповідача .

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4 зазначав , що ТОВ «СТВ-Берегиня» є власником адміністративно-лікувального центру «Successful Hous», що розташований за адресою : АДРЕСА_1 З метою здачі в оренду приміщень у будівлі товариством було замовлено послуги ріелторів. 07.03.2016 року до третьої особи звернулась Позивач з метою отримання в оренду приміщень. В ході перемовин та огляду приміщень, позивач виявила зацікавленість в отриманні в оренду приміщень на другому поверсі центральної частини будівлі та на третьому поверсі лівого крила будівлі, які були з'єднані між собою сходовими клітинами. Третя особа одразу повідомила про те, що частина приміщень, якими зацікавилась позивач, а саме: на третьому поверсі лівого крила, в т.ч. сходові клітини, площею 198 кв.м., знаходяться в оренді у ФОП ОСОБА_5. За результатами проведених перемовин між позивачем, ФОП ОСОБА_6 та третьою особою були досягнуті наступні домовленості.

Так, позивач, діючи в інтересах контрольованих нею юридичних осіб, запропонувала взяти в оренду нежитлові приміщення загальною площею 306 кв.м., а саме, 3 поверх лівого крила та 2 поверх центральної частини будівлі, а третя особа, в особі відповідачки та ФОП ОСОБА_6 прийняли таку пропозицію останньої. Окрім того, між Сторонами було досягнуто домовленості щодо розміру орендної плати, а саме 250 грн. за 1 кв.м. орендованої площі приміщень.

Виходячи із вказаних домовленостей позивач передала Генеральному директору ТОВ «СТВ-Берегиня» ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 76 500 грн. (306 кв.м. * 250 грн.), в рахунок орендної плати за останній місяць оренди.

Проте, Позивач одразу відмовилась від укладання договору оренди приміщень, оскільки вона ще не знала, який саме з її суб'єктів господарювання буде орендарем приміщень.Передача грошових коштів від позивача була оформлена розпискою.

При цьому, 49 500 грн. ОСОБА_4 отримала діючи в інтересах ФОП ОСОБА_5 на підставі договору від 02.12.2015, оскільки 198 кв.м. позивач брала в оренду саме у ФОП ОСОБА_5.

В подальшому грошові кошти отримані від позивача відповідач перерахувала на рахунки третьої особи та ФОП ОСОБА_6.

В той же день, 07.03.2016 після отримання орендної плати за останній місяць оренди, позивачу було передано приміщення у користування та надано примірники проектів договорів для погодження та підписання.

З метою провадження господарської діяльності в орендованих приміщеннях позивачем було завезено медичне обладнання.

В орендованих приміщеннях проводились роботи по монтажу обладнання для використання його в господарській діяльності позивача.

Також позивачем було зареєстровано місцезнаходження ТОВ Інститут косметології» в орендованих приміщеннях.

Всі вищезазначені обставини, які свідчать про фактичне користування позивачем орендованими приміщеннями підтверджуються документально та показами свідків.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача вважає, що між позивачем з одного боку та ФОП ОСОБА_6 та TOB «СТВ- Берегиня», в інтересах яких діяла ОСОБА_4, з іншого боку виникли договірні правовідносини щодо оренди нежитлових приміщень у будівлі, що підтверджується попереднім договором від 07.03.2016, розпискою від 07.03.2016 та конклюдентними діями сторін, що виключає можливість застосування положень статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд виходив з того, що спірні грошові кошти передані ОСОБА_4, як генеральному директору TOB «СТВ- Берегиня» в рахунок орендної плати за останній місяць оренди згідно з попереднім договором оренди приміщення, в зв»язку з чим вказані кошти не можуть бути визнані судом, як безпідставно отримані у розумінні ст..1212 ЦК України.

Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

При розгляді справи судом встановлено, що сторонами визнана та не оспорювалася та обставина, що між ними мала місце домовленість щодо оренди приміщення , за що ОСОБА_3 було передано відповідачу 76 500 грн..

Таким чином , між сторонами фактично склалися правовідносини, які випливають з договору найму (оренди) і регулюються главою 58 ЦК України - «Найм (оренда)» .

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 глави 83 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов»язанні.

Аналіз зазначених статтей Цивільного кодексу України, свідчить про те, що вказані норми закону підлягають застосуванню також до відносин щодо повернення переданого на виконання правочину, який не було вчинено, чи договору , який не було укладено. Вважається, що на ці відносини прямо поширюється чинність положень глави 83 Цивільного кодексу.

Статтею 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вже зазначалося вище, відповідачем визнано той факт, що нею як генеральним директором TOB «СТВ-Берегиня» було отримано від позивача грошові кошти у розмірі 76 500 грн. , проте договір про зазначене між ними не укладався.

За таких обставин, хоча між сторонами і виникли правовідносини щодо договору найму (оренди), проте на них поширюються положення глави 83 ЦК України, а саме - статті 1212 ЦК України.

На підставі викладеного рішення суду першої інстанції неможна визнати законним та обґрунтованим, внаслідок чого воно підлягає скасуванню.

Разом з цим відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З позову ОСОБА_3 вбачається, що вимоги нею щодо безпідставно отриманого майна, пред»явлені до ОСОБА_4 як до фізичної особи, проте як достовірно встановлено та не заперечується нею та TOB «СТВ-Берегиня», що кошти в сумі 76 500 грн. отримувались ОСОБА_4 в інтересах TOB «СТВ-Берегиня», яке є власником приміщень, які ОСОБА_3 мала намір прийняти в оренду, та яке залучено позивачем в якості третьої особи, внаслідок чого не може відповідати за позовом.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4.,третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТВ Берегиня» про стягнення грошових коштів слід відмовити, але з інших підстав ніж про це зазначив суд першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове , яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «СТВ Берегиня» про стягнення грошових коштів .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -