Справа № 204/5396/16-ц
Провадження № 4-с/204/3/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Власенко О.О.

за участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: начальник Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу ДВС та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в якій просив визнати незаконною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві; зобовязати начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві вжити заходів щодо подальшого виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»; зобовязати начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві направляти в майбутньому на його адресу копії документів по вчинених виконавчих діях. В обґрунтування скарги зазначив, що до сьогоднішнього дня рішення суду про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на його користь заборгованості за депозитним договором № 392304 від 26.02.2015 року не виконане та начальник Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 протиправно бездіє щодо його виконання.

Скаржник в судовому засіданні підтримав свою скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні було встановлено, що 27 серпня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 заборгованість за депозитним договором № 392304 від 26.02.2015 року у розмірі 51000,00 (пятдесят одна тисяча) доларів США - сума основного неповернутого депозитного вкладу; 1997,50 (одна тисяча девятсот девяносто сім доларів США пятдесят центів) доларів США - сума нарахованих несплачених відсотків, а всього - 52997,50 (пятдесят дві тисячі девятсот девяносто сім доларів США пятдесят центів) доларів США; а також стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на користь держави судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Вищевказане рішення суду скасоване не було та набрало законної сили. На підставі цього рішення суду, видано відповідний виконавчий лист.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

02 листопада 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49166533. Копія постанови направлена на адресу заявника рекомендованим листом № 047.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 червня 2015 року № 121 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 24 червня 2015 року по 23 жовтня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 жовтня 2015 року № 193, продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», у зв'язку з чим, 19 листопада 2015 року державним виконавцем винесена постанова про зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник в судовому засіданні вказав, що йому відомо про вищевказану постанову державного виконавця від 19 листопада 2015 року про зупинення виконавчого провадження.

Разом з тим, скаржник не оскаржував зазначену постанову державного виконавця від 19 листопада 2015 року та в даній скарзі вимог про скасування цієї постанови не заявляв.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем вчинено виконавчі дії, щодо зупинення виконавчого провадження, з додержанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень державного виконавця.

Що стосується вимоги заявника щодо зобовязання начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві направляти в майбутньому на його адресу копії документів по вчинених виконавчих діях, то вона не ґрунтується на законі, оскільки захисту підлягають порушені або невизнані права заявника.

З урахуванням всього вищевказаного, суд прийшов до висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідношень), ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 383-389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: начальник Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 на бездіяльність начальника відділу ДВС та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова