Справа № 211/5068/16-ц
Провадження № 2/211/386/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за відсутністю сторін,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Любов Михайлівни про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Любов Михайлівни про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, що був складений 01 грудня 2000 року ОСОБА_4. Відповідно до заповіту, померла заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все те на, що вона матиме право на день смерті - позивачу ОСОБА_1. На час смерті ОСОБА_4 за нею було зареєстровано право власності (в порядку спільної часткової власності) на 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2, виданого 09.02.1996 року Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Д32 від 12.01.1996 року. Власниками квартири, що спадкується, були: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які мали по 1/3 частки кожний. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на час її смерті з нею разом проживав її син ОСОБА_7. ОСОБА_8 є таким, що прийняв спадщину відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСР і на підставі приписів ст. 529 ЦК УРСР є спадкоємцем першої черги, як син померлої, адже постійно проживав зі своєю матір'ю та є таким, що фактично вступив у володіння майном померлої матері. Прийнявши спадщину ОСОБА_7 отримав право власності на 1/3 частку спірної квартири, яка належала ОСОБА_6, і фактично став власником 2/3 часток спірної квартири. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, після нього відкривається спадщина на 2/3 частки спірної квартири, а саме: 1/3 - якою він володів з моменту приватизації та 1/3 - яку він успадкував від померлої матері - ОСОБА_6. Спадкоємцями ОСОБА_7. за законом є його дружина ОСОБА_4, яка на момент його смерті проживала разом з ним і в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, а також ОСОБА_2 - дочка ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_4,. після неї відкривається спадщина на 2/3 частки спірної квартири, а саме - 1/3 частка, якою вона володіла внаслідок приватизації та 1/3 частки - успадкована після смерті її чоловіка ОСОБА_7 У встановлений законом строк позивачка звернулась до 4-ї державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте, 29 січня 2014 року державний нотаріус Четвертої криворізької державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірної квартири в зв'язку із тим, що у заявника (позивачки) відсутній правовстановлюючий документ, оформлений належним чином на зазначене майно на ім'я померлої ОСОБА_4 Також нотаріусом роз'яснено та рекомендовано звернутись позивачці до суду за захистом свого порушеного права.

Тому позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1..

В судове засідання сторони повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили. Представник позивача ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягав, представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала ( а.с. 97-100 - заяви, довіреність).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч. 2ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка була матір'ю позивачки ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 ( а.с. 6,9,10,13,63-66- копії свідоцтв про народження, про укладання шлюбу, про шлюб, про смерть, про одруження, про розірвання шлюбу, про укладання шлюбу, про народження).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 73,74- копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 від 09.02.1996 року). Відповідно до правовстановлюючих документів вищевказана квартира належала ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, по 1/3 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла (а.с. 54 - копія свідоцтва про смерть). Вона приходилась матір'ю ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_2 (а.с. 55-57,63-67 - копія рішення суду, копії свідоцтв про одруження, про розірвання шлюбу, про укладання шлюбу, про народження, про одруження). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку вищевказаною квартири.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 02 вересня 1993 року N 3425-XII (3425-12) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV (2709-15) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УPCP при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УPCP для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК У PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця.

Відповідно до копій довідок №№ 285, 287 від 12.04.2007 року (а.с.53,58) ОСОБА_6 була зареєстрована та мешкала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1, разом зі своїм сином ОСОБА_7

Отже, ОСОБА_7 фактично прийняв спадщину як спадкоємець першої черги після смерті своєї матері, адже постійно проживав з нею.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер (а.с.11 - копія свідоцтва про смерть). Він приходився батьком відповідачці ОСОБА_2 (а.с. 63-67 - копії свідоцтв про одруження, про розірвання шлюбу, про укладання шлюбу, про народження, про одруження). Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки вищевказаної квартири.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідач звернулася до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та 09.09.2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У вищевказаному свідоцтві зазначено, що спадкове майно складається з 2/3 частки вищевказаної квартири, спадкоємцями першої черги є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.77 - копія свідоцтва).

ОСОБА_4 не встигла прийняти спадщину після смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, суд вважає встановленим факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_7, так як вона постійно проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8 - копія довідки).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно заповіту від 01.12.2000 року ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 ( а.с. 7 - копія заповіту).

У встановлений законом строк позивачка звернулась до Четвертої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але 29 січня 2014 року своєю постановою державний нотаріус Четвертої криворізької державної нотаріальної контори відмовила у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку спірної квартири в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого належним чином на ім'я померлої ОСОБА_4 ( а.с. 14 - копія постанови).

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право пред'явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як слідує з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зважаючи на те, що з матеріалів справи вбачається доведеність того факту, що за життя ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично прийняла спадщину у вигляді 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, звернувшись до нотаріальної контори про прийняття спадщини - отримала відмову, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді 2/3 частки вищевказаної квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 392, 1216, 1218, 1233, 1261, 1266, 1267 ЦК України, ст.ст.10, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УPCP, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Любов Михайлівни про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні у той же строк із дня отримання копії рішення.

Суддя: В. А. Папарига