Справа №581/777/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/460/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АГРО» до ОСОБА_3, Фермерського господарства «ОСОБА_4 2011», третя особа Реєстраційна служба Липоводолинської селищної ради

про визнання договорів оренди землі недійсними,-

в с т а н о в и л а:

25 жовтня 2016 року ТОВ «СК-АГРО» звернулося до суду з позовом та просило визнати недійсними договори оренди землі, укладені між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «ОСОБА_4 2011», які були зареєстровані реєстраційною службою Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області. Свої вимоги мотивувало тим, що 01 березня 2006 року між ТОВ «СК - АГРО» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі на території Калінінської сільської ради загальною площею 4,117 га строком на 5 років. Даний договір зареєстровано у Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 16 серпня 2006 року. 01 грудня 2007 року між позивачем та орендодавцем було укладено додаткову угоду про зміну і доповнення договору оренди землі, якою було продовжено дію договору оренди землі від 01 березня 2006 року на строк 10 років. Додаткову угоду зареєстровано у Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27 жовтня 2009 року. Після смерті орендодавця ОСОБА_6, який помер 20 грудня 2013 року, спадкоємцем по закону є його дочка ОСОБА_3, яка належним чином прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину. До неї перейшли всі права та обовязки, що належали її батьку, в тому числі і за договором оренди землі від 01 березня 2006 року, про що було повідомлено ТОВ «СК-АГРО» листом від 19 жовтня 2014 року. 15 травня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди землі від 01 березня 2006 року. Відповідно до п. 8 даної додаткової угоди було продовжено дію договору оренди землі від 01 березня 2006 року на строк 15 років. При реєстрації зазначеної додаткової угоди № 2 стало відомо, що дані земельні ділянки вже знаходяться в оренді Фермерського господарства «ОСОБА_4 2011» на підставі договорів оренди землі, які було укладено між ОСОБА_3 та ФГ «ОСОБА_4 2011» 08 та 09 червня 2015 року та зареєстровано Реєстраційною службою Липоводолинського районного управління юстиції 12 та 19 червня 2015 року відповідно. Вважає, що вказані договори оренди землі порушують законні права та інтереси ТОВ «СК-АГРО» та мають бути визнаними недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України. Згідно укладеної додаткової угоди від 01 грудня 2007 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_6 договір оренди землі від 01 березня 2006 року діяв до 16 серпня 2016 року. Умови договору оренди землі від 01 березня 2006 року виконуються ТОВ «СК-АГРО» належним чином (сплачується орендна плата та земельний податок, користування землею здійснюється за цільовим призначення та ін.). Пропозицій та повідомлень про розірвання даного договору від ОСОБА_3 не надходило. Дію договору оренди землі від 1 березня 2006 року а ні за згодою сторін, а ні на вимогу ОСОБА_3 не було припинено шляхом його розірвання. В порушення умов Договору оренди землі від 1 березня 2006 року ОСОБА_3 уклала з ФГ «ОСОБА_4 2011» договори оренди землі. Уклавши договори оренди, ОСОБА_3 вчинила дії, які перешкоджають позивачу користуватись земельними ділянками, що вже були передані та знаходяться в оренді у позивача, чим саме порушено права та законні інтереси позивача як орендаря за договором оренди землі від 1 березня 2006 року, та які мають бути захищені відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року у задоволенні позову ТОВ «СК-АГРО» відмовлено.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників ТОВ «СК-АГРО та Фермерського господарства «ОСОБА_4 2011», вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що на час звернення до суду права позивача не було порушено.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі № 30055, відповідно до умов якого товариство прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,117 га на строк 5 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 40381 грн. 97 коп. П. 40 Договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони не є підставою для зміни умов або розірвання договору. П. 43: договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір був зареєстрований Липоводолинським районним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 16 серпня 2006 року за реєстровим № 24

01 грудня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «СК-АГРО» укладена додаткова угода про зміну і доповнення договору оренди землі від 01 березня 2006 року, відповідно до якої, зокрема, п. 8 договору викладений у такій редакції: «Договір укладено на 10 років. Строк оренди визначено Сторонами з урахуванням пятирічного періоду ротації основної сівозміни. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір оренди поновляється в разі наявності письмової згоди орендодавця». Додаткова угода була зареєстрована Липоводолинським районним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 27 жовтня 2009 року за реєстровим № 06.

Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 15 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_6, який помер 20 грудня 2013 року, земельні ділянки площею 3,4686 га та 0,5559 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності серія І-СМ № 029051 та серія І-СМ № 029051, виданих Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року.

Про прийняття спадщини 19 жовтня 2014 року ОСОБА_3 в письмовій формі повідомила директора ТОВ «СК-АГРО» зазначивши, що не заперечує проти продовження дії договору від 01 березня 2006 року.

15 травня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди землі від 01 березня 2006 року згідно якої, зокрема, збільшено строк дії договору до 15 років. Додаткова угода у встановленому порядку не була зареєстрована.

08 червня 2015 року та 09 червня 2015 року між відповідачами ОСОБА_3 та Фермерським господарством «ДІАМАНТ АГРО-2011» були укладені договори оренди землі про передачу в платне строкове користування належних ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,5559 га кадастровий номер :01:001:0202 та площею 3,4686 га кадастровий номер :01:001:0028, строком на 15 років. Договори були зареєстровані Реєстраційною службою Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області 19 червня 2015 року та 12 червня 2015 року відповідно.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобов'язаний при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що строк дії договору оренди землі, що був укладений 01 березня 2006 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_6 з врахуванням додаткового договору про продовження строку його дії від 01 грудня 2007 року, закінчувався 16 серпня 2016 року. Проте відповідачка ОСОБА_3 не дочекавшись закінчення строку дії договору оренди землі, уклала 08 червня 2015 року та 09 червня 2015 року нові договори оренди землі з Фермерським господарством «ОСОБА_4 2011», тим самим порушила права на оренду землі первісного орендаря ТОВ «СК-АГРО». Тому порушені права позивача підлягають захисту, шляхом визнання недійсними оспорюваних договорів оренди землі.

У звязку з цим оскаржуване у справі рішення підлягає скасуванню згідно вимог ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Сплачений позивачем судовий збір в суді першої і апеляційної інстанцій підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АГРО» задовольнити.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 08 червня 2015 року укладеного між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «ОСОБА_4 2011» (право оренди земельної ділянки зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 22222883 від 19 червня 2015 року державного реєстратора реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_8, номер запису про інше речове право: 10105399).

Визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 09 червня 2015 року укладений між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «ОСОБА_4 2011» (право оренди земельної ділянки зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 22018699 від 12 червня 2015 року державного реєстратора реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_8, номер запису про інше речове право: 10010186).

Стягнути з Фермерського господарства «ОСОБА_4 2011» та ОСОБА_3 Дмитрівнина на відшкодування судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АГРО» з кожного по 2 204 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -