Справа № 428/9085/17
Провадження №2/428/2326/2017
04 грудня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, -
У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач причини неявки суду не повідомила.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Факт надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води підтверджується актами про включення теплоустановок у будинку 39 по вулиці Донецька № 0260 від 23.10.2014 року, 22.10.2015 року, 20.10.2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з 01.02.2014 року по 01.06.2017 року за ОСОБА_1, що отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 утворилася заборгованість у розмірі 20 016,26 грн., інфляційні нарахування за вказаний період складають 4 359,14 грн. та три відсотки річних 625,51 грн.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, згідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 5 та п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
Частиною. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
У відповідності до зазначених норм закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі 221/515/15.
Аналізуючи викладене вбачається, що за період з 01.02.2014 року по 01.06.2017 року позивачем за адресою: АДРЕСА_1 надавалися послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Вказані послуги відповідачем не оплачувалися в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 20 016,26 грн., інфляційні нарахування за вказаний період складають 4 359,14 грн. та три відсотки річних 625,51 грн.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обставини, викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню.
Суд вважає необхідним зазначити про те, що позивачем не було надано жодних ідентифікаційних ознак щодо відповідача ОСОБА_1 (дата народження, ідентифікаційний податковий номер, тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №2014 від 03.07.2017 року про сплату судового збору в розмірі 911,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 911 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 березня 2012 року по 01 червня 2017 року в розмірі 20 016 (двадцять тисяч шістнадцять) грн. 26 коп., інфляційних нарахувань у сумі 4 359 (чотири тисячі триста пятдесят девять) грн. 14 коп. та трьох процентів річних у розмірі 625 (шісот двадцять пять) грн. 51 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» сплачений судовий збір в сумі 911 (девятсот одинадцять) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель