АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 632/659/16-ц Головуючий І інстанції Штих Т.В.
Провадження: 22-ц/790/113/17 Головуючий ІІ інстанції Довгаль А.П.
Категорія: надання послуг
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Бездітко В.М.

за участю секретаря Щегельського Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» та товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 Муджахід до товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» в особі директора ОСОБА_3, дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» про захист прав споживачів шляхом повернення вартості товару за договором про надання туристичних послуг, стягнення компенсації за моральну шкоду, -

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос», туроператора дочірнє підприємство «А.Е.Т. Джоін ап!», у якому просили стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос», туроператора дочірнє підприємство «А.Е.Т. Джоін ап!» на їх користь збитки в сумі 53320 грн. у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором №1/200116 від 20 січня 2016 року на туристичне обслуговування та стягнути компенсацію за моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову зазначили, що 20.01.2016 р. був укладений договір про надання туристичних послуг №1/2001/16 між ОСОБА_1, яка діяла за усним дорученням від імені іншого туриста: ОСОБА_4 та ТОВ ТАПЦ "Альбатрос "в особі директора ОСОБА_5, (далі за текстом Турагент), яке діяло від імені та за дорученням туроператора дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" (ліцензія АВ № 392347 Державної служби туризму і курортів від 14.03.2008 р.)

За умовами вказаного договору ТОВ «ТАПЦ «Альбатрос» зобов'язалося надати ОСОБА_1 і ОСОБА_4 туристичні послуги з подорожі до країни Шрі-Ланки в період з 29.01.2016 р. по 08.02.2016 р., зокрема: авіапереліт, груповий трансфер, проживання в готелі, страхування.

Обов`язковою умовою, вказаною позивачами при укладанні договору про надання туристичних послуг (далі за змістом - Договір), була відсутність необхідності оформлення заздалегідь візи для в'їзду до країни, про що був зазначений окремий пункт у договорі (істотні умови договору: - п. 2.1.7 необхідність оформлення візи: немає). Відповідно до розділу 2 «Предмет договору», пункт 2.1. Турагент зобов'язується відповідно до заявки Туриста на бронювання (надалі - Лист бронювання) забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а Турист зобов'язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити їх. Відповідно пункту 3.1 вказаного договору турагент зобов'язується: надати туристу всю інформацію, що передбачена чинним законодавством України; забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до Листа бронювання Туриста; забезпечити Туриста необхідними документами відповідно до кількості Туристів: ваучер, страховий поліс, авіаквитки на авіарейсах згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним в Листі бронювання; надати документ, що підтверджує оплату Туристом вартості туристичних послуг, згідно із Листом бронювання та на умовах даного договору.

Після оплати ОСОБА_1 і ОСОБА_4 туристичних послуг у розмірі 53320 грн. їм було видано турагентом ТОВ ТАПЦ "Альбатрос" ваучери на трансфер та поселення в готель, договір страхування, квитки на авіарейси в напрямку Київ - Коломбо - Київ на авіаційні рейси №PS 3835, №PS 3836.

Позивачі зазначили, що повністю виконали вимоги, викладені у пункті 3.3. договору: надали інформацію Турагенту про бажаний туристичний маршрут і повідомили свої вимоги до нього при оформленні Листа бронювання; своєчасно подали Турагенту належно оформлені документи, необхідні для виконання зобов'язань Турагента; оплатили у встановлений цим Договором термін, вартість Туристичного продукту - 53 320,00 грн. Сплата коштів за Договором підтверджується Договором -Дорученням від 20.10.2015 р.

При укладанні Договору Турагент запевнила ОСОБА_1 і ОСОБА_4, що до країни Шрі-Ланки немає необхідності заздалегідь оформляти візи, вони оформлюються по прильоту.

Але після прильоту до Шрі-Ланки скористатися купленим туром позивачі не змогли, так як на територію Шрі-Ланки без належним чином заздалегідь оформлених віз їх не пустили, про що свідчить лист відділу міграції та еміграції Шрі-Ланки від 29.01.2016 року.

Позивачі вказали, що зверталися до туристичної фірми "Альбатрос" за допомогою засобів електронного зв'язку з проханням врегулювати це питання, але представник туристичної фірми повідомила, що заздалегідь оформлена віза позивачам не була потрібна. Вони були вимушені тривалий час знаходитись в аеропорту Шрі-Ланки без їжі, в складних умовах, так як до країни їх не впустили. Внаслідок таких дій окрім матеріальної їм була заподіяна моральна шкода у вигляді моральних страждань у зв'язку з ненаданням туристичних послуг. Тур вони придбали з метою весільної подорожі, проте скористатися ним не змогли.

Позивачі вважають, що Турагентом були порушені вимоги пункту 3.4. Договора, де вказано, що турист має право на: необхідну і достовірну інформацію, що передує укладенню цього договору, передбаченої ст.ст. 19-1, 20 Закону України "Про туризм", Закону України "Про захист прав споживачів" та іншу інформацію, необхідну Туристу для безпечного використання туристичного продукту. Вони не змогли скористатися повністю оплаченим ними туром з вини Турагента, так як їм була надана недостовірна інформація про умови перебування у країні Шрі-Ланки щодо необхідності оформлення віз. У звязку з чим, вони неодноразово зверталися до турагента, у якого була придбана туристична послуга, з вимогою відшкодувати понесені ними збитки, однак їм було відмовлено.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 Муджахід до ТОВ «Туристичне агентство повного циклу « Альбатрос» в особі директора ОСОБА_3, туроператора дочірнє підприємство « А.Е.Т. Джоін ап.!» про захист прав споживачів шляхом повернення вартості товару за договором про надання туристичних послуг, стягнення компенсації за моральну шкоду задоволено частково.

Стягнуто з ДП « А.Е.Т. Джоін ап!» та ТОВ ТАПЦ «Альбатрос» р/р 1316 у ХГ РУ ПАТ « Приват Банк» МФО 351533 ІПН 36988133 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Муджахід в рівних частках вартість товару за договором про надання туристичних послуг « 1/200116 від 20.01.2016 року в розмірі 53320,00 гривень.

Стягнуто з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» та ТОВ ТАПЦ «Альбатрос» р/р 1316 у ХГ РУ ПАТ «Приват Банк» МФО 351533 ІПН 36988133 на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Муджахід в рівних частках суму моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» та ТОВ ТАПЦ «Альбатрос» р/р 1316 у ХГ РУ ПАТ «Приват Банк» МФО 351533 ІПН 36988133 пропорційно з кожного судовий збір в сумі 551 гривень 20 копійок на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4 відмовити повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом всіх обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції не вірно прийшов до висновку що відповідачем ТОВ «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» було порушено зобовязання фактичним його невиконанням, а саме ненаданням туристичних послуг позивачам, у звязку з чим мало місце неналежне виконання апелянтом договору на туристичне обслуговування. Судом не враховано, що турагент не створює туристичний продукт, а лише здійснює функції з його продажу. Турагент несе відповідальність виключно за власні дії і не несе відповідальності за надання туристичного продукту та виниклі правовідносини під час безпосереднього надання послуг.

Також, зазначено, що позивачі самостійно обрали країну для подорожі та замовили туристичний продукт до Демократичної соціалістичної республіки Шрі-Ланка. Апелянтом належним чином виконано всі умови укладеного між сторонами договору, у тому числі щодо надання інформації щодо порядку оформлення віз. Так, на момент придбання позивачами туристичного продукту, жодних обмежень чи застережень щодо громадян ОСОБА_6, яким є позивач ОСОБА_4, на сайті Туроператора не було. Відповідно до листа посольства Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка Україна та ОСОБА_7 не входять до переліку країн, яким потрібно завчасно оформляти візу для перебування в країні на строк до 30 днів. Вказаний факт було підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_8, які у рішенні суду першої інстанції були спотворені. За умовами договору апелянт не приймав на себе зобовязань з візової підтримки позивачів, візова підтримка не входить до складу турпродукту, про що позивачам було достовірно відомо.

Суд не врахував, що відділом імміграції та еміграції країни Шрі-Ланка було прийнято рішення щодо ненадання дозволу на вїзд позивачу ОСОБА_4, Причини прийняття такого рішення судом першої інстанції не встановлені, докази недобросовісності апелянта позивачами не надані. Позивачу ОСОБА_1 у вїзді не відмовлялося, однак вона за власним бажанням не скористалася в повному обсязі тур продуктом, а саме проживанням в готелі. Інші оплачені послуги, у тому числі й авіаквитки були використані позивачами. Апелянт зазначив, що між його діями та заподіяними позивачам збитками немає причинного звязку, з боку апелянта не було допущено цивільного правопорушення. Матеріали справи не мають належних та допустимих доказів щодо причин відмови позивачу ОСОБА_4 у вїзді до країни Шрі-Ланки. Лист відділу імміграції та емміграції адресований капітану повітряного судна PS 3835 та містить повідомлення про відмову у підтвердженні проїзних документів, що надають право вїзду позивачу ОСОБА_9 до країни Шрі-Ланки без зазначення жодних причин такої відмови. Згідно п. 6.3 Договору про надання туристичних послуг, у випадку невиїзду Туриста внаслідок неправильного оформлення паспорту та інших необхідних для виїзду за кордон документів, надання недостовірної інформації стосовно паспортних даних Туриста, всі фінансові витрати по поїздці (ануляції) несе Турист.

Крім того, апелянт зазначає, що позивачі мають право отримати страхове відшкодування, відповідно до умов укладеного страхового договору, оскільки відмова застрахованій особі у видачі вїзної візи за умови своєчасного подання документів, необхідних для отримання візи, оформлених відповідно до вимог консульств країни, до якої планується здійснити подорож є страховим випадком. Суд не звернув уваги на те, що позивачі не позбавлені права звернення за отриманням страхового відшкодування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, туроператор дочірнє підприємство «А.Е.Т. Джоін ап!» подало апеляційну скаргу, в якій просилоскасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом всіх обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що всі взяті на себе зобовязання за Агентським договором апелянт виконав, позивачі повністю скористалися авіаперевезенням у обох напрямках. Хоча вина Туроператора відсутня, останній проставив до повернення кошти за невикористані готельні послуги у розмірі 430 доларів США. Проте, позивачі за коштами не зверталися, також не зверталися за отриманням страхового відшкодування. Суд першої інстанції не звернув увагу, що підписанням Договору про надання туристичних послуг турист підтверджує отримання інформації щодо візових та митних правил, необхідності завчасного прибуття до аеропорту, правил перевезення особистих речей, тощо.

Туроператор не несе відповідальності за рішення (дії) прикордонних служб України чи країни, через (до) які (яких) подорожує Турист, а також інших установ щодо неможливості виїзду чи вїзду Туриста на (з) територію цих країн. Візова підтримка у Туроператора замовлена не була. Стосовно відшкодування моральної шкоди апелянт зазначає, що позивачами жодним чином не обґрунтовано які саме душевні страждання спричинив відповідач своїми діями. Також, відсутній причинний звязок між діями відповідача та розміром компенсації моральної шкоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі до ст.303, 309 ЦК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

По справі встановлено, що 20.01.2016 р. був укладений договір про надання туристичних послуг №1/200116 між ОСОБА_1, яка діяла за усним дорученням від імені іншого туриста: ОСОБА_4 та ТОВ ТАПЦ "Альбатрос "в особі директора ОСОБА_5, (далі за текстом Турагент), яке діяло від імені та за дорученням туроператора дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" (ліцензія АВ № 392347 Державної служби туризму і курортів від 14.03.2008 р.). Предметом цього Договору було надання туроператором шляхом оформлення туристичних документів та видачі їх турагентами, туристичних послуг позивачам, а саме надання ОСОБА_1 та ОСОБА_4М туристичної путівки з подорожі до Шрі-Ланки у період з 29 січня 2016 року по 08 лютого 2016 року з організацією проживання в готелі та авіаперельотом.

Сторонами Договору були визначені всі істотні умови, у тому числі: предмет договору, вартість туристичного продукту, порядок розрахунків та їх здійснення і вирішення спірних обставин.

До істотних умов договору був внесений пункт: п. 2.1.7 необхідність оформлення візи: не має

ТОВ «ТАПЦ «Альбатрос» в особі його представника на виконання умов договору на туристичне обслуговування за №1/200116 від 20 січня 2016 здійснило бронювання туристичної послуги, прийняло від позивача ОСОБА_4 оплату вартості туристичної послуги на суму 53320 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не скористатися даним туром, так як ОСОБА_4, як громадянину ОСОБА_7, після прильоту до Шрі-Ланки, заборонили в'їзд до цієї країни.

Позивачі звернулися до суду, оскільки вважають, що вони у повному обсязі виконали умови Договору на туристичне обслуговування №1/200116 від 20 січня 2016 року, а відповідач у свою чергу їх не виконав, так як не надав їм при укладенні договору повної і достовірної інформації щодо оформлення документів, правил в'їзду до Шрі-Ланки, не вказав у договорі про необхідність завчасного отримання дозволу на в'їзд до Шрі-Ланки для громадян ОСОБА_7. Вони неодноразово зверталися до ТОВ ТАПЦ "Альбатрос" із метою отримання компенсації, але їм було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст.ст. 901,902 ЦК України, ст.ст. 295, 296 ГК України, ст.ст. 1, 5, 19-1, 20, 23, 32, 33 Закону України «Про туризм», та прийшов до висновку, що позивачі повністю виконали обов'язки туриста, зазначені у пункті 3.3 договору. Відповідачі порушили зобов'язання фактичним його невиконанням, а саме ненаданням туристичних послуг позивачам, що свідчить про неналежне виконання відповідачами договору на туристичне обслуговування позивача, укладеного 20 січня 2016 року. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди суд врахував, що внаслідок неналежного виконання відповідачами умов договору, позивачам заподіяна моральна шкода у вигляді моральних страждань з приводу ненадання туристичної послуги, привласнення належних позивачеві грошових коштів.

Колегія суддів з такими висновками рішення суду не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Частиною першою статті 901 ЦК України, визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Частиною 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно п. 2 Договору про надання туристичних послуг від 20.01.2016 року № 1/200116, що був укладений між сторонами, однією з істотних умов договору зазначено відсутність необхідності оформлення візи. Відповідно до п.п 3.3.9 п. 3.3 вказаного договору Турист зобовязується оплатити вартість вїзної візи при проходженні паспортного контролю, в разі такої необхідності. В разі оформлення такої візи Турагенством сплатити її вартість, відповідно Турагенству.

Відповідно до приписів ст. ст. 57, 60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншим особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що до зобовязань ТОВ «Туристичне агентство повного циклу «Альбатрос» не входило надання послуг із візової підтримки. Позивачам було надано інформацію про відсутність необхідності заздалегідь оформлювати візу для вїзду до Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка. При наданні інформації про порядок отримання візи для вїзду в країну відповідач ТОВ Туристичне агентство повного циклу «Альбатрос» виходив з інформації, що розміщена на офіційному сайті Туроператора - http:// joinup.ua, та підтверджується листом Посольства Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка з переліком країн, громадяни яких не зобовязані оформляти візу для перебування в країні на строк не більше 30 днів. До переліку цих країн включені як України, так і ОСОБА_7, громадянином якого є позивач ОСОБА_2 Муджахід. Також, позивачам була надана інформація про вартість оплати оформлення візи по прильоту до країни, а також можливість реєстрації на сайті міграційної служби Шрі-Ланки для заповнення відповідної форми та оплати оформлення візи в онлайн-режимі.

Отримання такої інформації позивачами по справі не заперечується.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивачам була надана вичерпна та достовірна інформація про порядок оформлення та оплати візи для вїзду до Демократичної Соіалістичної Республіки Шрі-Ланка.

Позивачами не спростовано інформацію про відсутність необхідності попереднього оформлення візи для вїзду до Шрі-Ланки громадян ОСОБА_7. Надане на підтвердження доводів позивачів повідомлення уповноваженого представника відділу імміграції та еміграції Коломбо від 29.01.2016 року колегія суддів не вважає за належний доказ.

З вищевказаного повідомлення на імя капітана судна PS3835 вбачається, що громадянину ОСОБА_6 ОСОБА_4, відмовлено у підтвердженні проїзних документів, які надають право вїзду до Шрі-Ланки. При цьому повідомлення не містить будь-яких посилань на підставу відмови у такому підтвердженні. Суд першої інстанції у порушення ч. 4 ст. 60 ЦПК України, вдався до припущень, вказавши, що причиною відмови у вїзді позивача ОСОБА_4 до Шрі-Ланки відсутність у нього заздалегідь оформленої візи внаслідок ненадання відповідачем відповідної інформації.

Згідно п. 6.3 Договору про надання туристичних послуг № 1/200116 від 20.01.2016 року, у випадку невиїзду Туриста внаслідок неправильного оформлення паспорту та інших необхідних для виїзду за кордон документів, надання недостовірної інформації стосовно паспортних даних Туриста, всі фінансові витрати по поїздці (ануляції) несе Турист.

Згідно з п. 7.9 вказаного Договору, Турагент не несе відповідальності перед Туристом у випадках у тому числі й відмови конкретного консульства/дипломатичної установи іноземної держави у видачі Туристу візи/дозволу на вїзд/виїзд.

Судовим розглядом не було встановлено причин невикористання позивачем ОСОБА_1 права на вїзд до Шрі-Ланки, споживання готельних послуг та використання наданого тур продукту вцілому.

Відповідно до п. 6.5 Договору про надання туристичних послуг № 1/200116 від 20.01.2016 року, у випадку дострокового припинення Туристом терміну перебування в поїздці та (або) невикористання замовлених послуг з будь-яких причин, Турагент не несе відповідальності за такі дії Туриста та не здійснює компенсації за неотримані послуги.

Судом першої інстанції не були враховані вищевказані обставини, а також залишено поза увагою, що позивачі використали послугу авіаперельоту в обох напрямках, тобто частково спожили надані турагенством послуги, що вплинуло на розмір належних до повернення коштів у разі наявності підстав для цього.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на відповідачів обовязку відшкодування вартості сплачених позивачами послуг за договором про надання туристичних послуг від 20.01.2016 року.

Судом встановлено, що між відповідачами укладено договір про реалізацію турпродукту від 12.05.2015 року № 0103/15.

Відповідно до п. 5.4 цього Договору кошти, отримані Турагенством від туристів не є власністю Турагенства, а є транзитними коштами та підлягають перерахуванню Туроператору, за винятком плати за інформаційно-консультативні послуг з підбору та бронювання турпродукту Турагентом , передбаченої п. 5.7 даного Договору.

Відповідно до п. 5.7 Договору, у разі належного виконання своїх обовязків за дійсним договором, Турагент має право на отримання винагороди. Агентська винагорода за дійсним договором складає 1 гривню за кожне замовлене та підтверджене бронювання та включає в себе ПДВ, на загальних підставах. Туроператор не заперечує, що турагент може отримати від туриста плату за інформацйно-консультаційні послуги з підбору та бронювання турпродукту Туроператора.

Відповідно до п. 5.3 Договору про надання туристичних послуг № 1/200116 від 20.01.2016 року, послуги Турагенства за інформаційно-консультаційні послуги з підбору турпродукту Турист оплачує окремо. Вартість таких послуг встановлюється Турагенством самостійно та становить суму грошових коштів яка є не більшою різниці вартості туристичного продукту, що зазначено на сайті туроператора та вартості туристичного продукту, що зазначений в підтвердженні бронювання або рахунку туроператора.

Тобто, відповідач ТОВ «Туристичне агентство повного циклу «Альбатрос» може нести майнову відповідальність у розмірі агентської винагороди, який судом першої інстанції не встановлювався.

У відповідності до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст..60 ЦПК України позивачі не надали будь-яких доказів того, що скористатися купленим туром вони не змогли, так як з вини відповідачів на територію Шрі-Ланки без належним чином заздалегідь оформлених віз їх не пустили.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив, що після того, як вони прилетіли на Шрі-Ланка, та їх не впустили до країни, вони до України не повертались, а відпочивали у іншому місті, а на зворотньому шляху, після зясування усіх питань, ще декілька днів відпочили на Шрі-Ланка.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України, та стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Муджахід на користь туроператора дочірнє підприємство «А.Е.Т. Джоін ап!», товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» та товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 Муджахід до товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» в особі директора ОСОБА_3 та дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» про захист прав споживачів шляхом повернення вартості товару за договором про надання туристичних послуг, стягнення компенсації за моральну шкоду, відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Муджахід на користь

товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичне агенство повного циклу «Альбатрос» по 303 (триста три) грн.. 16 коп., з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Муджахід на користь

Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» по 303 (триста три) грн.. 16 коп., з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді