Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2333/16-ц Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 59 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Якухно О.М.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю

секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на житловий будинок та закриття інвентаризаційної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 24 листопада 2005 року про реєстрацію права власності на житловий будинок №3 по 2-му провулку Шевченка в м.Баранівка Житомирської області та закрити інвентаризаційну справу на вказаний будинок.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року справу №285/2333/16-ц за вищезазначеним позовом передано до Баранівського районного суду Житомирської області для розгляду за підсудністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, просить скасувати ухвалу у зв'язку із порушенням правил підсудності та направити справу для продовження розгляду до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Зокрема, апелянт посилається на те, що до даних правовідносин необхідно застосувати положення ч.2 ст.109 ЦПК України, відповідно до якого позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. ОСОБА_1 зазначає, що його позовні вимоги стосуються прийнятого відповідачем рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок і жодних вимог щодо зміни права власності, оспорювання права володіння або будь-якого іншого права на будинок в позові не ставиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, за загальним правилом підсудності (ч. 2 ст. 109 ЦПК України) позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

З матеріалів справи вбачається, що юридичною адресою Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" є вул.Соборності, 13/1, м. Новоград-Волинський, 11700.

Передаючи цивільну справу №285/2333/16-ц до Баранівського районного суду Житомирської області для розгляду за підсудністю, суд виходив з того, що до даних правовідносин слід застосовувати правило виключної підсудності передбачене ч.1 ст. 104 ЦПК України, оскільки спір стосується нерухомого майна.

З таким висновком неможна погодитися.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України встановлено правило виключної підсудності, за яким позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч.5 п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції судів та визначення підсудності цивільних справ).

З аналізу зазначених норм вбачається, що позов подано ОСОБА_1 до належного суду, оскільки останнім оскаржується прийняте відповідачем рішення щодо здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок №3 по 2-му провулку Шевченка в м.Баранівка Житомирської області, тобто вимоги не стосуються самого нерухомого майна - права власності, користування, оренди тощо.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року підлягає скасуванню з направленням справи до вказаного суду для продовження розгляду.

В той же час, колегія суддів враховує недотримання судом першої інстанції вимог п.21.3 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17.12.2013 року, ч.6 ст.70 ЦПК України та ч.3 ст.116 ЦПК України, що призвело до передчасної передачі справи до іншого суду (до набрання нею законної сили, оскільки апеляційна скарга подана в межах п'ятиденного строку на оскарження згідно поштового штампу) і прийняття її до свого провадження суддею Баранівського районного суду Житомирської області ухвалою від 11.01.2017 року, а тому вважає за необхідне повернути справу до Баранівського районного суду Житомирської області, в провадженні якого вона перебувала на час апеляційного розгляду, для вирішення питання про її повернення Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України , колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року скасувати, а справу направити до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Повернути справу до Баранівського районного суду Житомирської області для виконання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: