Справа № 450/2581/17 Провадження № 2/450/1658/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

встановив:

25.03.2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3, що померла 21.02.2006р. та після смерті батька ОСОБА_4, що помер 01.05.2006 р. право власності на житловий будинок (будинковолодіння) №15 по вул. Весняній в с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, котрий належав померлій ОСОБА_3 на праві власності згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 27.11.1989р.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на такі обставини:

сторони у справі є спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.02. 2006 року. Позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця, проте у позасудовому порядку здійснити спадкування не має можливості, оскільки відповідач не визнає права позивача на спадщину, незважаючи на те, що не проживав разом із спадкодавцем. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, проте через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву, у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

21.02.2006 року померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1СГ № 046823 від 22.02.2006 року. У склад спадщини після смерті ОСОБА_3, окрім іншого, згідно вимог ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на житловий будинок (будинковолодіння) №15 по вул. Весняній в с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, котрий належав померлій ОСОБА_3 на праві власності згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 27.11.1989 р.

Згідно повідомлення Пустомитівської державної нотаріальної контори вих. № 1232/01-16 від 24.10. 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

За життя ОСОБА_3 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 належать: позивач ОСОБА_1 дочка спадкодавця; відповідач ОСОБА_2 син спадкодавця; ОСОБА_4 чоловік спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 дочка спадкодавця, ОСОБА_4 чоловік спадкодавця постійно проживали разом із спадкодавцем на момент її смерті, що стверджується Довідкою виданою виконавчим комітетом Сороки Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 2128 від 19.07.2017 року.

ОСОБА_4 помер 01.05. 2006 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 052751 від 03.05. 2006 року.

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно Довідки виданою виконавчим комітетом Сороки Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 2129 від 19.07.2017 року позивач постійно проживала із ОСОБА_4.

Згідно повідомлення Пустомитівської державної нотаріальної контори вих. № 1232/01-16 від 24.10. 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

В розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України реєстрація місця проживання із спадкоємцем значення не має. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

Із наведеного слідує висновок, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавців.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Проте, сторонами не представлено суду доказів того, що відповідач прийняв спадщину після смерті спадкодавця в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, чи виконали вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України, у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавці з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набули право власності на спадкове майно; те, що спадкодавці за час свого життя не розпорядилися спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцями першої черги спадкування після смерті спадкодавців; те, що позивач за наявності спадкової трансмісії вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавців; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач спадщини після смерті спадкодавців не прийняв; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1225, ст.ст. 1258, 1261, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, що померла 21.02.2006р. та після смерті батька ОСОБА_4, що помер 01.05.2006р. право власності на житловий будинок (будинковолодіння) №15 по вул. Весняній в с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, котрий належав померлій ОСОБА_3 на праві власності згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сороки-Львівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області 27.11. 1989р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_5