Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що 07 грудня 2011 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 97 по вул. Леніна в с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 був її син ОСОБА_4, який 11 лютого 2012 року помер. ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 Позивач вказує, що він є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 по закону та прийняв спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Гайворонської державної нотаріальної контори. Крім нього спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_2, який також подав до Гайворонської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а тому змушений звертатись до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та уточнили, вказавши, що разом з 1/2 частини спірного будинку просять визнати право власності в порядку спадкування також на відповідну частку господарських споруд на території домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не заперечує всі фактичні обставини справи викладені позивачем, проте важає, що оскільки між його покійною бабкою ОСОБА_3 та позивачем був розірваний шлюб і останній після цього забрав все своє майно, то ОСОБА_1 не має права успадковувати спірний будинок.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 108/2012 до майна померлого 11.02.2012 року ОСОБА_4, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок, розташований в с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, по вул. Леніна 97, фактично належав ОСОБА_3, яка померла 07 грудня 2011 р. (а.с. 22). Зазначене підтверджується копією довідки Бандурівської сільської ради № 1304 від 01.12.2016 року (а.с. 6), копією інвентаризаційної справи (а.с. 23-26), копією розпорядження представника президента України № 317 від 22.11.1990 року (а.с. 27) та не заперечується відповідачем.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 був її син ОСОБА_4, який 11 лютого 2012 року помер (а.с. 5).

Наявність та чинність вказаного заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що будь-яка інформація на померлу ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до статті 1276 ЦК України , якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Тому, право на прийняття належної померлому ОСОБА_4 спадщини перейшло до позивача та відповідача.

Постановою від 29 листопада 2016 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 7).

Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз'яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження.

Позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом відповідно до ст.1261 ЦК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с. 8). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи встановлено, що позивач та відповідач прийняли спадщину, шляхом подачі до нотаріальної контори 12.04.2012 року заяв про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались та вони судом не встановлені. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що будь-яка інформація на померлого ОСОБА_4 відсутня.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування на ? частину спірного будинку та відповідну частку господарських споруд є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, оскільки вони не грунтуються на Законі.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 97 та відповідну частку господарських споруд, які знаходяться за адресою с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, вул. Леніна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 11.02.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд), шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 17.03.2017