АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5880/13-ц 22-ц/774/248/К/17
Справа № 182/5880/13-ц Г и оловуючий у 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/248/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 27 (ІУ ) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк(далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNН4КР75450682 від 31.08.2006 року, ОСОБА_6 (ОСОБА_5 у шлюбі) О.В. 31.08.2006 року отримала на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 8352,50 грн. зі сплатою 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 36 міс. до 31.08.2009 р.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис позивача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 28 числа кожного місяця. У звязку із неналежним виконанням взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 10 червня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 84264,81 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача та судові витрати.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2014 року позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року за заявою відповідача заочне рішення від 04 березня 2014 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк відмовлено в задовленні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального законодавства.

Зокрема судом не взято до уваги, що Умовами надання споживчого кредиту фізичними особами, між сторонами досягнуто згоди, що строк позовної давності становить 5 років, тому у межах строку позовної давності необхідно стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та пені.

Крім того, судом не враховано переривання строку позовної давності здійсненими відповідачем платежами під час розгляду справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просила рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNН4КР75450682 від 31.08.2006р. відповідач ОСОБА_6В,, яка після шлюбу змінила прізвище ОСОБА_5, отримала кредит у розмірі 8352,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 31.08.2009р. із щомісячним погашення заборгованості у розмірі 333,99 грн. до 28 числа кожного місяця. ( а.с.5).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір ( а.с.5 на звороті).

Відмовляючи в задовленні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено що між сторонами досягнуто домовленості про збільшення строку позовної давності до 5 років в момент підписання заяви позичальника, тому вважав пропущеним строк позовної давності до вимог позивача.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Між сторонами виникли правовідносини, стосовно виконання договору кредиту укладеного 31 серпня 2006 р. зі строком дії до 31 серпня 2009 р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скраги представника позивача на неврахування судом збільшеного строку позовної давності 5 років обумовленого в Умовах, які разом із заявою складають кредитний договір.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частина 1 ст.259 ЦК України передбачає, що позовна давність , встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Умови та правила надання банківських послуг що містяться додатком до позовної заяви колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не стосуються укладеної заяви( а.с.7-16).

В матеріалах справи міститься кредитний договір, який складається із заяви позичальника за № DNН4КР75450682 від 31.08.2006 року згідно якої ОСОБА_6 отримала на споживчі цілі кредитні кошти у розмірі 8352,50 грн. зі сплатою 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 36 міс. до 31.08.2009 р. Отримання коштів відповідачем також підтверджується Актом прийому-передачі товару від 31.08.2006 року, згідно якого у продавця ПП ОСОБА_7 покупець ОСОБА_6В, отримала товар : газову плиту, пральну машину та процесор на загальну суму 6425 грн. ( а.с.5,6).

Підписом на заяві про отримання кредитних коштів відповідач засвідчила, що отримала у письмовій формі Умови надання споживчого кредиту фізичним особам та ознайомилась із ними. Боржник підтвердила, що отримала оригінал кредитного договору. Виразила свою згоду, що підписана заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами споживчого кредиту, Тарифами складає кредитно-заставний договір ( а.с.5 на звороті).

Згідно Наказу №391 від 21.03.2006 року позивачем затверджено в новій редакції договірна база за договорами у розмірі кредиту не більше 10000 грн., згідно якого затверджено анкета позичальника (1.1.), та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ( Додаток 5 ), які діяли під час підписання сторонами кредитного договору в редакції, що передбачає збільшення позовної давності.

Згідно даних Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) п.5.5 передбачений термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту , відсотків за користування кредитом,винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю- 5 років.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України сторонами положеннями укладеної Угоди письмово погодили збільшення розміру позовної давності до 5 років.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Ні відповідачем, ні його представником не надано доказів укладання кредитного договору з іншими Умовами, ніж ті, що надано представникм позивача, що діяли у період підписання заяви позичальника, тому колегія суддів їх приймає до уваги, як належні та допустимі докази.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховано домовленість сторін про збільшенн строку позовної давності до 5 років, а отже з урахуванням дати звернення позивача ПАТ Кб «ПриватБанк» до суду із позовом згідно штампу вхідної кореспонденції суду 20 чеврня 2013 року, позовні вимоги заявлені позивачем за період з 21червня 2008 року по 10 червня 2013 р. не пропушено.

З огляду на розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 21 червня 2008 рік існувала у відповідача прострочена заборгованість у розмірі 3214,81 грн., яка знаходиться поза межами строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спраі ( а.с.49) та стягненню не підлягає. Як не підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 3331,58 грн., яка існувала становм на 21 червня 2008 року також поза межами строку позовної давності ( а.с.3,4).

Заборгованість за кредитним договором по тілу кредита у розмірі 4194,17 грн. за період з 21 червня 2008 р. по 31 серпня 2009 р. підлягає стягненню, а також заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 25628,15 грн., виходячи з розрахунку ( 28959,73 3331,58 ), як різниці розміру нарахованих відсотків станом на 10 червня 2013 р. та до 21 червня 2008 р., який також підлягає стягненню у межах строку позовної давності, передбаченого п.5.5. Умов.

Відповідно до положення п.п.5.3 та 5.4. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань , передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі -500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань . передбачних п.п.5.1.,5.2.,5.3. цих Умов . здійснюється протягом 3 (років) з дня, коли відповідне зобовязання повинен бути виконане Позичальником.

Згідно штампу вхідної кореспонденції суду ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом звернувся 20 червня 2013 року, отже пеню за порушення виконання взятого зобовязання може бути стягнуто в межах трирічного строку позовної давності обумовленого сторонами в Умовах, тобто по 20 червня 2010 р. за 36 міс.

Як видно з розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 31.12.2009 по 10.06.2013 р. пеню нараховано за 41 міс. у розмірі 37014,58 грн. виходячи з розрахунку ( 43439,37-6424,79), щомісячний розмір пені складає 902,79 грн., отже за три роки розмір пені становить 32500,62 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

На підставі встановлених фактичних обставин справи, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, колегія суддів прийшла до висвновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, без повного урахування фактичних обставин справи, тому рішення суду на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задовлення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягненню з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 64314,05 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 4194,17 грн., заборгованості за відсотками 25628,15 грн., пеню за три роки 32500,62 грн., штраф ( фіксована частина) 500 грн., штраф відсоткова частина ( 5% заборгованості ) 1491,11 грн. В задоволенні іншої чатстини позовних вимог ПАТ Кб «ПриватБанк» відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк- задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 64314,05 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 4194,17 грн., заборгованості за відсотками 25628,15 грн., пеню за три роки 32500,62 грн., штраф ( фіксована частина) 500 грн., штраф відсоткова частина ( 5% заборгованості ) 1491,11 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Митрофанова

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_8