Категорія 5Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року в справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності, -

встановила:

В червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року клопотання представника позивача - адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,025 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_2; та земельну ділянку, площею 0,0069 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3; які належать на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_3; на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер відсутній, адреса реєстрації: АДРЕСА_3. В іншій частині задоволення заяви - відмовлено.

ОСОБА_2 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року про вжиття заходів із забезпечення позову скасувати. Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів із забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що при постановленні ухвали від 14.12.2016 року судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права, суд неповно з'ясував фактичні обставини справи.

Зазначив, що рішення суду є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами, відсутні підстави стверджувати, що не накладення арешту на земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, фактично позовними вимогами стосовно земельної ділянки площею 0,0069 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 є стягнення грошової компенсації з відповідача за ? земельної ділянки, з залишенням її у власності останнього.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, так як постановлена з додержанням вимог закону .

Судовою колегією встановлено, що 10.06.2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд за захистом своїх прав, зокрема з позовом про поділ спільного майна подружжя, де вимогами позивача є визнання права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,025 га та стягнення на її користь вартість ? земельної ділянки площею 0,0069 га.

Власником земельних ділянок на даний час є відповідач ОСОБА_2

Частиною першою статті 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову .

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у пункті 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суду першої інстанції при вжитті заходів щодо забезпечення позову необхідно перевірити підстави та обставини, з яким закон пов'язує застосування заходів забезпечення позову, а саме: про можливість утруднення виконання рішення суду, чи не можливості його виконання, а також співрозмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між сторонами існує спір. Позивач ставить питання про визнання майна спільною сумісною власністю, при цьому позивачем пред'явлено вимогу майнового характеру щодо майна, відносно якого суддею задоволено заяву про забезпеченні позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача.

Підстави для забезпечення позову передбачено ст. 151 ЦПК України, якою також регламентовано і вимоги до заяви про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення доказів обов'язково зазначаються причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов'язаний подавати суду докази. Зазначається вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності і який, на думку заявника, є найбільш адекватним.

Можуть вказуватися інші відомості, потрібні для забезпечення позову (місцезнаходження майна, найменування осіб, в яких заходиться майно відповідача тощо).

У поданій заяві представником позивача вказані причини забезпечення позову з посиланням на зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, зазначений вид забезпечення позову, місцезнаходження спірного майна.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, забезпечуючи позов, вірно обґрунтував, з яких підстав дійшов до такого висновку. Вид забезпечення позову відповідає заявленим позивачем вимогам.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дано належну оцінку обставинам справи, ухвала про забезпечення позову постановлено судом з додержанням вимог закону, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, залишивши ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.