Номер провадження: 22-ц/785/2693/17
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Станкевич В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2016р. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановила:

Ухвалою суду від 28 жовтня 2016р. було задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: на нежитлові будівлі загальною площею 770,3кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1, і АДРЕСА_2.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу про скасування ухвали суду від 28 жовтня 2016р., посилаючись на те, що суд в порушені вимог матеріального і процесуального права безпідставно задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, оскільки відсутні дані про оцінку будівель, на які накладено арешт, що не дає можливості вирішити питання про співмірність вжитих заходів забезпечення позову та заявлених позовних вимог (а.с.9).

Справу розглянуто у відсутності ОСОБА_3, якій був сповіщений про слухання справи в апеляційній інстанції. Справу розглянуто у відсутності ОСОБА_2, якій сповіщався про слухання справи, але подав апеляційну скаргу ще 28 листопада 2016р. не цікавиться її рухом, не отримує направлені йому поштові повідомлення, чим порушує вимоги ч.3 ст.27 ЦПК України, яка передбачає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні прав і виконувати процесуальні обов'язки.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в проваджені Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно позивач ОСОБА_3 просив про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: на нежитлові будівлі загальною площею 770,3кв.м., яки розташовані в АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 (а.с.3).

Ухвалою суду від 28 жовтня 2016р. було задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: на нежитлові будівлі загальною площею 770,3кв.м., яки розташовані в АДРЕСА_1, і АДРЕСА_2 (а.с.16).

При цьому суд вказав, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Перевіряючи законність ухвали про забезпечення позову, колегія враховувала вимоги закону, ст. ст. 151-153 ЦПК України і роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК Украйни суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1-3, 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; передачі речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, такий висновок суду не спростований відповідачем.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, і підстав для її скасування не вбачається, а доводи апелянта відносно того, що ухвала про забезпечення позову є передчасною взагалі не обґрунтовані.

Керуючись ст.ст.304, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2016р. про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В. Цюра

В.А. Станкевич