Справа №705/3555/16ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Черниш Т.О.

секретар Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ « Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш

Справа №705/3555/16ц

2/705/151/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Черниш Т.О.

секретар Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ « Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ « Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів. В позовній заяві позивач вказує, що їй, ОСОБА_1, на праві власності належить земельна ділянка ( пай) площею 4.3409 га , яка знаходиться на території Оксанинської сільської ради Уманського району , що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого 08 вересня 2003 року. 04 жовтня 2006 року між нею і ТОВ « Агрофірма « Оксанина» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки ( паю), що підтверджується договором № 40 від 04 жовтня 2006 року, який зареєстрований у Уманському відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру. Відповідно до умов договору , п.10 орендну плату ТОВ « Агрофірма Оксанина» , за користування земельною ділянкою , вносить до 1 грудня поточного року. Так як агрофірма неналежно виконувала свої обов'язки , вона зверталася про розірвання даного договору , але її заява не була задоволена і договір залишився діючим. Відповідно до п.1.1 договору у разі не внесення орендної плати у строки визначені договором , справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. З моменту порушення умов договору , в частині виплати орендної плати не виконані за роки. Відповідно до п.11 договору у разі не внесення оплати, пройшло по оплаті за 2014 рік один рік і 5 місяців і за 2015 рік 5 місяців ( що складає 486 днів за 2014 рік і 121 день за 2015 рік) на 01.05.2015 року. Таким чином, борг по орендній платі складає 2280 грн. і борг за несвоєчасну виплату складає 2075 грн. 94 коп., загальна сума боргу становить 4355 грн. 94 коп. Факт невиплати позивачу орендної плати підтверджується і документами наданими відповідачем про виплату їй орендної плати , згідно яких останній раз виплата орендної плати проводилась в квітні 2014 року за 2013 рік. Інших виплат не проводилось. На її неодноразові звернення щодо проведення виплати відповідно до договору , відповідач ігнорує і жодної відповіді на свої письмові звернення вона не отримала. На її останнє звернення керуючий ТОВ « Агрофірма Оксанина» їй повідомила , що якщо вона з ними укладе новий договір про оренду землі на 49 років, то вони виплатять їй весь борг відповідно до умов договору , а якщо ні, то більше вона ні копійки від них не отримає.

30.11.2016 року позивач ОСОБА_1 направила на адресу суду позовну заяву про зміну позовних вимог, в якій вказала , що виконання договору оренди порушено з 1 грудня 2015 року , період прострочення складає 366 днів на 30.11.2016 року. Таким чином , основний борг по орендній платі складає 2280 грн. і борг за несвоєчасну виплату складає 1251 грн.72 коп., загальна сума боргу становить -3531 грн. 72 коп. Факт невиплати їй орендної плати підтверджується і документами наданими відповідачем про виплату їй орендної плати, згідно яких останній раз виплата орендної плати проводилась в вересні 2014 року. Інших виплат не проводилось. На неодноразові звернення , щодо проведення виплати відповідно до договору , відповідач ігнорує і жодної відповіді на свої письмові звернення вона не отримала. На її звернення направлена на адресу відповідача в лютому місяці 2016 року, керуючий ТОВ « Агрофірма Оксанина» їй повідомив , що якщо вона з ними укладе новий договір про оренду землі на 49 років, то вони виплатять їй весь борг відповідно до умов договору , а якщо ні , то більше вона і копійки від них не отримає. Позивач просить стягнути із ТОВ « Агрофірма Оксанина» орендну плату за 2015 - 2016 роки на її користь в сумі 3565 грн.72 коп. та стягнути судові витрати : судовий збір в сумі 551 грн.20 коп., 1000 грн. за надання правової допомоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача - адвокат Бурлака В.І. в судове засідання не з?явилась, згідно поданої на адресу суду письмової заяви ( вх. № 31107 від 29.12.16 року) , просить справу розглянути у відсутність позивача та представника позивача , позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник відповідача ТОВ « Агрофірма Оксанина» Патрікєєва І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючи на те, що позивач не зверталась до відповідача з питання щодо отримання орендної плати згідно договору. У разі звернення позивач вся орендна плата їй буде виплачена у зазначений нею спосіб.

Суд, вислухавши представника відповідача та беручи до уваги процесуальну позицію позивача та її представника по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

04 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 і ТОВ « Агрофірма « Оксанина» було укладено договір оренди земельної ділянки ( паю) площею 4.3409 га , яка знаходиться на території Оксанинської сільської ради Уманського району, що підтверджується договором № 40 від 04 жовтня 2006 року, який зареєстрований в Уманському відділі Черкаської регіональної філії центру державного земельного кадастру. Відповідно до умов договору, п.10 орендна плата вноситься у строк до 1 грудня поточного року.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивачем та її представником ні в позові, ні в судовому засіданні не було вказано на те, в чому ж полягає порушення прав позивача з огляду на те, що починаючи з моменту укладення договору оренди земельної ділянки в 2006 році, позивач завжди отримувала оренду плату звертаючись до орендаря і на разі відповідач не заперечує проти виплати позивачу орендної плати. До пред'явлення позову до суду та і під час розгляду справи в суді позивач не зверталась до орендаря з питання отримання орендної плати (належного підтвердження щодо звернення позивача до відповідача з питанням виплати орендної плати, суду надано не було). В договорі оренди № 40 від 04.10.2006 року не зазначено яким чином та в якій послідовності вноситься орендна плата, лише зазначено, що до 01 грудня поточного року.Тобто, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення її прав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обов'язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважена звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак таких доказів вона не надала і не ставила питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ « Агрофірма Оксанина» про стягнення коштів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Т.О. Черниш