Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Бондаренко Н.В., Григоренко М.П.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю ОСОБА_1, Драган В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №730/144-САФ03.16-2 від 08.12.2006 року у розмірі 14 099 доларів 79 центів, що еквівалентно 222 357,07 грн. по курсу НБУ станом на 25.12.2014 року (15,7702 грн. за 1 долар США), яка складається з заборгованості за кредитом 6 885,68 доларів США, що еквівалентно 108 588,83 грн., заборгованості за відсотками 4 954,03 долари США, що еквівалентно 78 126,21 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 410,42 доларів США, що еквівалентно 22 242,61 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 849,66 доларів США, що еквівалентно 13 399,41 грн., а також судовий збір у розмірі 3 335 грн. 35 коп..

ОСОБА_1 вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку.

В поданій апеляційній скарзі вказує, що між ним та позивачем був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав грошові кошти в національній валюті в сумі 104 958,16 грн. для придбання автомобіля «SKODA Oktavia».

Зазначає, що на виконання умов кредитного договору ним був укладений договір страхування придбаного транспортного засобу з ВАТ НАСК «Оранта».

Пояснює, що в липні 2007 року трапився перший страховий випадок, за результатами якого ВАТ HACK «Оранта» провело виплату страхового відшкодування вигодонабувачу (позивачу), а липні 2009 року - другий страховий випадок, сума збитків за яким склала 68 815,92 грн., котрі також були отримані позивачем від страховика.

Звертає увагу, що суд першої інстанції невірно витлумачив положення щодо строку позовної давності, про застосування якого він заявляв, та доводить, що остання плата по кредитному договору мала місце 21 жовтня 2008 року, після чого 07 жовтня 2009 року в рахунок погашення кредиту було зараховано кошти в сумі 4 439,45 доларів США, які позивач отримав як вигодонабувач по договору добровільного страхування транспортного засобу від ВАТ СК «Оранта».

Вказує також, що через повне припинення виконання ним зобов'язань, позивач в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов'язання шляхом висунення 13 травня 2010 року вимоги сплатити в повному обсязі кредит, відсотки та штрафні санкції протягом 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення, тим самим встановивши дату відліку строку позовної давності - червень 2010 року.

Зважаючи на вищевикладене просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Драган В.П. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у встановленому законом порядку, завчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явився і причин неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався передбаченим законом обов'язком позичальника повернути позикодавцеві отримані за договором кредиту кошти разом з відсотками та сплатою штрафних санкцій, та виходив з того, що у зв'язку з порушенням останнім своїх зобов'язань за договором у Банку виникло право примусового стягнення суми заборгованості, відсотків, плати за обслуговування кредиту та штрафних санкцій і трьох річний строк позовної давності про застосування наслідків пропуску якого просив відповідач, не сплив виходячи з дати кінцевого терміну виконання кредитного договору 7 грудня 2012 року та дати звернення банку до суду 26 серпня 2015 року.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №730/144-САФ03.16-2, за умовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 20 908 доларів США 00 центів, зі сплатою 12 % річних з кінцевим строком повернення 07 грудня 2012 року (а.с. 8-11).

Вказаний кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля «SKODA Oktavia», 2006 року випуску, згідно з договором купівлі-продажу №264/к від 07.12.2006 року, укладеним з МПП «Вік-Експо» (п.1.2.).

Відповідно до вимог ст.ст. 526,527,530,599 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_1 умов кредитного договору не виконував, тому 13 травня 2010 року банк звернувся до позичальника з вимогою про погашення кредиту в повному обсязі, а 7 вересня 2015 року звернувся з позовом до суду в даній справі, вимагаючи стягнення заборгованості за весь період прострочення сума якої відповідно до наданого банком розрахунку станом на 25 грудня 2014 року склала 14 099,79 доларів США, що еквівалентно 222 357 грн. 07 коп. по курсу НБУ станом на 25.12.2014 року (15,7702 грн. за 1 долар США) з яких: заборгованість за кредитом - 6 885,68 доларів США, що еквівалентно - 108 588,83 грн.; заборгованість за відсотками - 4 954,03 доларів США, що еквівалентно - 78 126,21 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1 410,42 доларів США, що еквівалентно - 22 242,61 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 849,66 доларів США, що еквівалентно - 13 399,41 грн. (а.с. 5-7).

ОСОБА_1 не заперечив в суді апеляційної інстанції факту його кредитної заборгованості перед банком, однак по справі просить задовольнити його заяву про застосування наслідків пропуску банком строку позовної давності.

Згідно правової позиції ВСУ від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов, тобто як вбачається з листа-вимоги банку від 13 травня 2010 року за № 02-06/242 цей строк розпочався з червня 2010 року, а до суду банк звернувся через 5 років (а.с.14).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки ст. 257 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідна заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності подана ОСОБА_1 в суді першої інстанції (а.с.74-75).

Отже з наведених вище підстав в задоволенні позову банку слід відмовити.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.88 ЦПК України, понесені ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в сумі 3369,6 грн. та 4002,42 грн. підлягають до стягнення на його користь з банку.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №730/144-САФ03.16-2 від 08.12.2006 року відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати 7372,02 грн.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В Бондаренко

М.П Григоренко