Справа №585/2599/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/788/136/17 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області

про позбавлення права користування жилим приміщенням шляхом виселення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2001 року визнаний недієздатним. Рішенням виконкому Роменської міської ради від 23 грудня 2002 року ОСОБА_5 призначена опікуном над сином ОСОБА_4 Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 після розірвання шлюбу - ОСОБА_6.

ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_7, майно на яке видане свідоцтво, а саме житловий будинок № АДРЕСА_1. Згідно договору дарування від 14 листопада 2008 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_8 33/100 частини нерухомого мана, яке складається з будинку літ. «А» кімнати: 1-3 площею 8,3 кв.м., 1-4 площею 5,8 кв.м., 1-5 площею 11,6 кв.м.; сіни літ «а1», ганок літ. «кр», гараж літ. «Б», погріб літ. «Ж», що розташоване за адресою в АДРЕСА_1. Вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів. Право власності ОСОБА_8 зареєстровано у встановленому законом порядку. Співвласниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в державному акті серії НОМЕР_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3, кожен по 1/2 частини у спільній власності.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2013 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2013 року скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено. Позбавлено ОСОБА_6 права користуватись належною ОСОБА_3 на праві власності 67/100 частиною житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 шляхом її виселення. У вказаному рішенні зазначено, що власник спірного житлового будинку змінився, після смерті ОСОБА_7 як колишнього члена сім'ї відповідача, ним стала позивач, яка не є членом сім'ї, а також враховуючи і обставини того, що хоча з 14 листопада 2008 року співвласником цього будинку став колишній чоловік відповідача, шлюб з яким був розірваний 19 січня 2001 року, але на момент розірвання шлюбу він ще не був співвласником того майна, а також те, що відповідач разом з сином фактично мешкає в тій частині житлового будинку, яка належить на праві власності саме позивачу, так як частини того будинку відособлені, мають окремі входи і виходи, чого відповідач не заперечувала в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, тому, на думку колегії суддів, відповідач не набула самостійного права на це житло. Отже, з припиненням права власності ОСОБА_7 на жиле приміщення член її сім'ї ОСОБА_6 також втратила право користування цим житлом, незважаючи на те, що вона є опікуном свого сина, який разом з нею мешкає там же, тому вона підлягає виселенню за позовом нового власника.

В описово-мотивувальній частині рішення Роменського міськрайонного суду від 29 грудня 2003 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 про розірвання договору найму жилого приміщення та виселення наймачів, вказано, що поскільки ОСОБА_5 є опікуном свого сина інваліда з дитинства ОСОБА_4 який є недієздатним і не може без допомоги матері прожити, то хоча він і прописаний з 18.01.2002 р. в спірному будинку без згоди ОСОБА_3, але проживав в будинку як член сім'ї з дня свого народження, то він також не може бути виселений з будинку як член сім'ї.

Власником 67/100 частин будинку № АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, а інші 33/100 вказаного будинку належать ОСОБА_8 До 1994 року власником вказаного будинку була ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_4 був членом сім'ї ОСОБА_7, оскільки є сином ОСОБА_8 і з часу народження до сьогодні він проживає в будинку № АДРЕСА_1. Дані обставини визнані сторонами. Вказана обставини також підтверджена рішенням Роменського міськрайонного суду від 29 грудня 2003 року.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2013 року позбавлено ОСОБА_6 права користування належною ОСОБА_3 на праві власності часткою житлового будинку в АДРЕСА_1 шляхом виселення є необґрунтованими.

При ухваленні рішення суд взяв до уваги вищевказаний факт, але в даній справі позов пред'явлений до ОСОБА_4, опікуном якого є ОСОБА_6, відповідач у справі є недієздатним та потребує постійного піклування.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_4 був членом сім'ї ОСОБА_7, є сином ОСОБА_8 та з народження проживає за вказаною адресою. Іншого житла в нього немає.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що власник спірного житлового будинку змінився після смерті ОСОБА_7, як колишнього члена відповідача, ним стала позивачка, яка не є членом сім'ї ОСОБА_4 не є підставою для задоволення позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 є родичем позивачки, проживає у вказаному будинку все життя, а тому, згідно чинного законодавства, має такі ж права як наймач і члени його сім'ї.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: