АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Вербової І.М., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Голосіївського району ГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року, -

встановила :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 у кімнаті АДРЕСА_1.

Власником особового рахунку та наймачем є відповідач ОСОБА_2, який є її батьком.

Відповідач проживав у вказаній квартирі з 1996 року по вересень 2012 року, після чого залишив місце проживання у вказаній квартирі.

Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку із відсутністю його за місцем проживання понад 6 місяців.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1проти апеляційної скаргизаперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Визнаючи ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, суд першої інстанції на підставі ст. 71, 72 ЖК України дійшов висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2014 року ОСОБА_2 видано ордер НОМЕР_1 на право зайняття з сім'єю з 2-ох осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_1) жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1, розміром 19,0 кв.м. (а.с. 69).

Згідно довідки Форми 3 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції обґрунтував його з посиланням на визнання відповідачем позовних вимог, пред'явлених до нього.

Проте суд не звернув уваги, що відповідач протягом усього часу судового розгляду не подавав заяви про визнання позову.

З журналу судового засідання від 30.09.2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов частково.

В апеляційній скарзі та своїх поясненнях ОСОБА_2 також підтвердив, що інтерес до спірної квартири він не втратив, сплачує за неї комунальні послуги тощо.

Тому висновок суду про обґрунтованість позовних вимог, з посиланням на визнання відповідачем позову, є помилковим.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів ( показання свідків, відповідні акти тощо ), які б підтверджували не проживання відповідача у квартирі понад шість місяців без поважних причин.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 вересня 2016 року постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Голосіївського району ГУ МВС України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

І.М. Вербова