Справа № 211/4955/16-ц
Провадження № 2/211/370/17
19 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Папариги В.А.,
при секретарі Ручка М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Довгинцівський відділ реєстрації громадян ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
27.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Довгинцівський відділ реєстрації громадян ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.09.2014 року їй належить на праві власності квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України, 18/8. За вказаною адресою вона зареєструвала ОСОБА_2, який не є членом її родини та не проживає в належній їй квартирі. Через реєстрацію відповідача вона змушена нести додаткові витрати на утримання квартири. Просила суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України, 18/8 та зняти його з реєстрації.
У судове засідання сторони повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача відповідач не надав ( а.с. 19, 20,22,23, 24,28,29 повістка, повідомлення, а.с. 32 оголошення в газеті «Вісті Придніпровя»).
Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 31 -заява).
Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, при винесення рішення покладаються на розсуд суду ( а.с. 21 відгук).
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.09.2014 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 ( а.с. 6 копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а.с. 7 копія договору купівлі-продажу квартири). Станом на 01.04.2016 року в спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 однак за вказаною адресою не проживає з 2014 року ( а.с. 9 копія акту, а.с. 12 довідка).
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки судом встановлено, що відповідачем по справі ОСОБА_2 дійсно чиняться перешкоди позивачу в користуванні власністю, відповідач в добровільному порядку не бажає звільнити належне позивачеві житлове приміщення, він не має жодних правових підстав для проживання у вказаній квартирі та чинить перешкоди позивачу в реалізації нею права власності на вказане майно, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині усунення перешкод позивачу в користуванні власності, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Незалежності України. 18/8.
Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про зняття з реєстрації, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відсутні дані про порушення ОСОБА_3 комітетом Довгинцівської районної в місті ради прав позивача.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові ВСУ від 16.01.2012 р. у справі № 6-57цс11 у подібних спірних правовідносинах зазначено, що при розгляді спірних правовідносин має застосовуватись положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» .
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає з вказаної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 391 ЦК України).
Керуючись ст.ст.10,11,60,169,212-215,224 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321,391 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Довгинцівський відділ реєстрації громадян ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: м. Кривий ріг, вул. Незалежності України, 18/8.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_4