НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5437/16
№ 2/183/385/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участі третьої особи ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання,

встановив:

позивач звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з часу звернення з позовом та на період навчання сина у Дніпропетровському державному інституті фізичної культури і спорту до 30 червня 2019 року завершення навчання та до досягнення 21 річного віку 2 місяців та 24 днів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4. ОСОБА_4 проживає з позивачем та на час звернення з позовом навчається в Дніпропетровському державному інституті фізичної культури і спорту за денною формою навчання. Доходу позивача не достатньо для належного забезпечення сина. Відповідач з вересня 2015 року надавав матеріальну допомогу, а з 2016 року ніякої матеріальної допомоги не надавав. Також відповідач не забезпечує іншу спільну дитину сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За навчання сина позивачем самостійно сплачено 27 січня 2016 року та 31 серпня 2016 року на рахунок Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту 8010 грн. та за проживання в гуртожитку 27 серпня 2015 року 1300,00 грн., 27 січня 2016 року 1300,00 грн., 31 серпня 2016 року 1550,00 грн. Кожного дня син позивача та відповідача витрачає по 40 грн. за користування громадським транспортом для поїздок в учбовий корпус. По закінченню навчального тижня приїздить до позивача. Вартість проїзду від місця навчання до місця проживання становить 100 грн. в одну сторону. Крім того, син, з урахуванням особливостей навчання потребує повноцінного харчування. Відповідач має гарний стан здоров`я, інших осіб на утриманні, крім спільної дитини не має, проживає окремо. Офіційно не працює, має у власності земельну ділянку, від обробітку якої отримує дохід, крім того у відповідні сезони здійснює діяльність, пов`язану з наданням послуг по обробітку земельних ділянок, від якої також отримує дохід.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Представник позивача вказав на те, що відповідач має у власності майно, яке використовує для виконання сільськогосподарських робіт, не працює, сплачував аліменти на утримання дитини не регулярно. Крім того, про наявність належного доходу відповідача, його змогу надавати допомогу в утриманні сина свідчить і факт придбання позивачем мисливської рушниці за ціною 7600,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що бажає сплачувати аліменти, однак у сумі 700,00 грн. щомісяця, оскільки розмір його доходу не дозволяє сплачувати суму аліментів, яку вимагає позивач. Зазначив, що має заборгованість зі сплати аліментів перед позивачем та що його щомісячний дохід становить 1500,00 грн. Вказав, що доводи позивача про її тяжке матеріальне становище невірні, оскільки після припинення шлюбних відносин він залишив у власності позивача сільськогосподарську техніку. Також, відповідач має у власності земельну ділянку, з використання якої також отримує прибуток.

Третя особа надала суду заяву, згідно з якою позов підтримала та просила суд розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 15 листопада 1997 року по 13 січня 2012 року та є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки Дніпропетровського державного інституту фізичної культури і спорту № 854 від 08 вересня 2016 року, копії договору про надання освітніх послуг № 42/15 від 17 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу, навчається на контрактній основі. Термін навчання складає з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року.

Позивач працює в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Новомосковському районі. Середньомісячний дохід позивача становить 1769,50 грн.

З наданих позивачем квитанцій вбачається, що позивачем витрачено грошові кошти в сумі 8010,00 грн. 27 січня 2016 року та 01 вересня 2016 року на оплату навчання ОСОБА_4ВМ. в навчальному закладі. Також, 27 січня 2016 року сплачено грошові кошти в розмірі 1300,00 грн. за проживання ОСОБА_4 в гуртожитку. ОСОБА_4 витрачено грошові кошти в сумі 2850,00 грн. 31 серпня 2016 року та 27 серпня 2015 року за проживання в гуртожитку.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ОСОБА_4 на утримання припиняється у разі припинення навчання. ОСОБА_4 на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

При цьому, у відповідності до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Доказів на підтвердження негативного стану здоров`я відповідача та третьої особи суду не надано. Сторонами визнано факт відсутності хронічних захворювань у означених осіб. Доказів працевлаштування відповідача суду не надано. Водночас, матеріали справи свідчать, що відповідач має земельну ділянку, площею 8,97 га, розташовану на території Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного виробництва, не працює, як визнано сторонами, середньомісячний дохід позивача від використання належної йому земельної ділянки становить 1500,00 грн. Доказів негативного стану здоров`я, який би був перешкодою для працевлаштування відповідача, отримання ним прибутку суду не надано, як не надано суду і доказів наявності на утриманні відповідача неповнолітніх чи непрацездатних осіб.

Докази того, що третя особа працевлаштована, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання сина та потребу сина в отриманні допомоги, що пов`язана із продовженням навчання останнього в навчальному закладі.

Вирішуючи питання про вид та розмір допомоги суд виходить з того, що позивач просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно. Водночас, доказів того, що відповідач спроможний надавати допомогу саме в такому розмірі суду не надано, внаслідок чого, суд, враховуючи надані сторонами докази вважає за необхідне визначити розмір аліментів у сумі 1100,00 грн.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позову частково.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення третьою особою навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання освіти ОСОБА_4, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання третьої особи до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років.

Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, внаслідок чого позов підлягає задоволенню з 29 вересня 2016 року.

Крім того, у відповідності до ст. 80, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривню 20 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участі третьої особи ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 грн. щомісяця, починаючи з 29 вересня 2016 року до закінчення навчання ОСОБА_4 в Дніпропетровському державному інституті фізичної культури і спорту, тобто до 20 червня 2019 року, а у разі продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрирічного віку, тобто до 06 квітня 2021 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 13 січня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов