Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/119/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Паламарчук Людмили Олександрівни - представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», 3-я особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про захист прав споживача, визнання дій Публічного акціонерного товариства «Київенерго» незаконними.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

26 серпня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ «Київенерго») та просила визнати дії ПАТ «Київенерго», щодо винесення рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго», яке оформлене протоколом № 2569 від 23.06.2015 засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32747 від 13.05.2015 незаконними, зобов'язати ПАТ "Київенерго" скасувати заборгованість за електричну енергію в сумі 447832,13грн., нараховану на підставі рішення ПАТ «Київенерго», оформленого протоколом № 2569 від 23.06.2015 засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32747 від 13.05.2015. Зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати акт про порушення № 32747 від 13.05.2015 та акт про порушення № 32755 від 25.05.2015 та зобов'язати ПАТ «Київенерго» скасувати рішення комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів постачання електричною енергією і нарахувань за ними, що викладене у протоколі № 2569 від 23.06.2015.

Посилаючись на те, що порушень, встановлених актами та протоколами вона не вчиняла, а працівниками відповідача при проведенні перевірки допущено порушення Правил; рішення, оформлене протоколом комісії протоколом № 2569 від 23.06.2015 складений без врахування суттєвих обставин, об'єктивних даних та на підставі формального розрахунку, без доказів нанесення фактичних збитків, тому позивач звернулася за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано дії ПАТ «Київенерго» щодо винесення рішення комісії ПАТ «Київенерго», яке оформлене протоколом № 2569 від 23.06.2015 засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32747 від 13.05.2015 незаконними.

Зобов'язано ПАТ "Київенерго" скасувати рішення комісії ПАТ "Київенерго" з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів постачання електричною енергією і нарахувань за ними, що викладене у протоколі № 2569 від 23.06.2015.

Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду Паламарчук Л. О. - представник ПАТ «Київенерго» подала на нього апеляційну скаргу вважаючи таким, що ухвалене з порушення норм матеріального та процесуального права та з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для вирішення спору. На її думку, висновок суду про недоведеність факту порушення у зв'язку з не проведенням експертизи спеціалізованими організаціями та факту дій споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку не відповідають дійсності. Вказувала, що в даному випадку, вплив на лічильник радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу є прямим порушенням ПКЕЕ, оскільки вплив на прилади обліку будь - яким способом не допускається; суд не дав оцінку наданим фотоматеріалам; не дослідив збільшення споживання електричної енергії; засідання комісії і винесення рішень є вимогою законодавства у сфері електроенергетики, тому вважає, що дії товариства щодо розгляду акту про порушення комісії і прийняття рішення є законним; відповідач не є споживачем в контексті Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки електрична енергія споживається на потреби підприємницької діяльності в порушення вимог вказаного Закону.

У судовому засіданні представник відповідача Жовтун О.В. підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_5 - заперечувала проти доводів скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві в судові засідання на неодноразові виклики апеляційного суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому колегія суддів у відповідності до вимог ст. 305 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є споживачем електричної енергії, яку їй постачає відповідач.

24 липня 2013 року між ПАТ »Київенерго» та ОСОБА_4 укладено договір № 73471 про постачання електричної енергії ( далі - договір), на підставі якого відповідач надає послуги з енергопостачання ( а.с. 7-10).

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим договором, сторони зобов'язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. 4.2.3 договору споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затверджених постановою НКРЕ від 05.04.06 № 562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.1 - 4.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 4.2.4 договору).

Згідно з п.2.3.5 договору споживач зобов'язується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії .

13 травня 2015 року уповноваженими представниками енергопостачальної організації - ПАТ «Київенерго» в ході технічної перевірки засобів обліку електричної енергії в помешканні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, а саме вплив на лічильник електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується, що підтверджується відповідною копією акту про порушення № 32747 від 13 травня 2015 року. Приміщення було опечатано та зобов'язано споживача надати доступ до електрощитової в термін до 18 травня 2015 року ( а.с. 11,12).

У результаті повторної проведеної технічної перевірки засобів обліку електричної енергії вищезазначеного нежитлового приміщення, уповноваженими представниками ПАТ «Київенерго» було встановлено ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, а саме: вплив на лічильник електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується, пристрій встановлено в іншому приміщенні, за стіною щитової де знаходиться кафе, через отвір в стіні прокладено антену, яка безпосередньо впливає радіочастотним випромінюванням на лічильник, у зв'язку з чим електрична енергія споживача не враховується; під час контрольного огляду порушення виявити неможливо так як антена швидко демонтується з приміщення електрощитової, при цьому, зовнішнім оглядом встановлено, що шафа обліку опломбована, про що також складено акт про порушення № 32755 від 25 травня 2015 року.

Згідно протоколу № 2504 засідання комісії з розгляду акта про порушення № 32747 від 13 травня 2015 року вирішено перенести розгляд акту про порушення на 23 червня 2015 року.

23 червня 2015 року комісією з розгляду акта про порушення ПКЕЕН № 32747 від 13 травня 2015 року складено протокол № 2569, відповідно до якого встановлено, порушення ПКЕЕ споживачем ФО ОСОБА_4 на об'єкті: автомийка, торг. кіоск, заклади громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1, статей 26,27,39 Закону України «Про електроенергетику», п.10.2 ПКЕЕ, а саме втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів-вплив на лічильник №0182418 електричної енергії радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу у зв'язку з чим спожита електроенергія не враховується та нараховано оперативно-господарську санкцію, яка складає вартість не облікованої електричної енергії в сумі 447832,13 грн. за період з 29 липня 2013 року по 25 травня 2015 року - дати останньої технічної перевірки засобів обліку по дату усунення порушення - виходячи з добової величини розрахункового споживання електроенергії.

Звертаючись до суду з позовом позивач стверджував, що висновки протоколу № № 2569 від 23.06.2015 є безпідставними та необґрунтованими, а донарахування в сумі 447832,13 грн. за необліковану електроенергію було здійснено неправомірно, оскільки впродовж кількох останніх років розмір місячного обсягу споживання позивачем електроенергії становив 51050,00 кВт/год., а згідно розрахунку відповідача за аналогічний період було спожито без обліку 374325,30 кВт/год., тобто в шість разів більше; в спірному протоколі, зазначено дату останнього контрольного огляду засобу обліку, що передував складанню акту 27.01.2015 і на цю дату жодних претензій відповідачем не пред'являлося, а отже і будь-які порушення з боку позивача відсутні.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положеньст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 та визнаючи дії ПАТ «Київенерго» незаконними, зобов'язавши останнього скасувати рішення комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів постачання електричною енергією і нарахувань за ними, оформленим у протоколі № 2569 від 23 червня 2015 року, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено факту втручання позивача у роботу лічильника електроенергії, що призвели до зміни показів приладів обліку; не встановлено причину невідповідності у графіках навантаження, а відтак відсутні підстави для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 та відповідно безпідставності нарахування спірних оперативно-господарських санкцій, а тому дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність акту про порушення Правил користування електричною енергією № 32747 від 13 травня 2015 року вимогам п. 6.41 Правил.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Крім того, ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року №1416 (далі Методика).

За положеннями статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

В силу ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є порушення правил користування енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Так, як установлено, комісія з розгляду акта про виявлення порушень Правил № 32747 від 13 травня 2015 року на засіданні 23 червня 2015 року прийняла рішення про причетність ОСОБА_4 до виявлених порушень та затвердила розрахунок згідно з п. 2.5 та за формулою п. 2.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, в сумі 447832,13 грн. за період з 29 липня 2013 року по 25 травня 2015 року - дати останньої технічної перевірки засобів обліку по дату усунення порушення - виходячи з добової величини розрахункового споживання електроенергії, про що складено протокол № 2569 ( а.с.15-21).

Відповідно до п.п. 9 пункту 10.2 зазначених Правил споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку.

Пунктом 6.40 Правил встановлено, що перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика), у разі явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів.

Відповідно до п.п.3 пункту 2.1 Методики остання застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ , як, зокрема: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Пунктом 2.5 Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт/год) визначається за відповідними формулами (2.4, 2.5, 2.6).

Відповідно до п.3.1 зазначеної Методики факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.

Аналізуючи наведені норми, підставою для перерахунку відповідачем обсягу та вартості електроенергії за даною Методикою, має бути встановлення факту втручання споживача в роботу засобів обліку, що і призвів до зміни показів цього засобу.

Однак, згідно висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30 травня 2017 року № 398/399/17-46, проведеного на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року, враховуючи, що лічильник електричної енергії типу НІК 2303 АРПЗ зав. №0182418, за результатами проведених досліджень перебуває у працездатному стані ( обліковує спожиту електричну енергію у повному об'ємі), не має ознак пошкоджень пломб, пошкоджень поверхні корпусу лічильника та не має порушень цілісності пломбувального дроту, навішених у місцях пломбування на ньому пломб, то в електричну схему лічильника вручання відсутні. Вилучений представниками ПАТ «Київенерго» та наданий разом з електролічильником НІК 2303 АРПЗ зав. №0182418 прилад відноситься до засобів, що генерують радіочастотне випромінювання на частоті 545, 2 МГц, оскільки наданий на дослідження прилад не являється пристроєм промислового виробництва, встановити його призначення не видається за можливе. Радіоелектронне обладнання, надане на дослідження у сейф-пакеті №В00025020, являє собою електронний прилад, який змонтовано у корпусі, виробленому з полімерного матеріалу з лінійними розмірами: довжина-близько 35 см, ширина-близько 22 см, висота-близько 50 см. Прилад живиться від електричної однофазної мережі напругою 220 В. Основна частота його радіочастотного випромінювання становить величину 545, 2 МГц, ширина полоси усіх випромінюваних частот становить близько 8,0 МГц, паразитні коливання перевищують потужність основного сигналу більше ніж у два рази. За результатами проведених досліджень наданого пристрою, який випромінює радіочастотні коливання на основній частоті 545,2 МГц, можливість його впливу на працездатність електричного лічильника НВК 2303 АРПЗ. зав. № 0182418 з метою заміни показників, а саме зниження показів обліку електричної енергії, не встановлено. Враховуючи результати проведених досліджень, при розміщенні випромінювача (антени, підключеної до електроприладу наданому на дослідження у сейф-пакеті № В00025010) безпосередньо біля лічильника електричної енергії НІК 2303 АРПЗ. зав. № 0182418, факту несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем обліку електричної енергії, не встановлено (а.с. 194-211).

З урахуванням результатів проведеної судової електротехнічної експертизи, не встановлено факту несанкціонованого втручання ОСОБА_4 в роботу автоматизованих систем обліку електричної енергії, а також вплив пристрою, який випромінює радіочастотні коливання на зниження (зміну) показів обліку електричної енергії.

Установивши, що акт про порушення правил користування електричною енергією №32747 від 13 травня 2015 року не відповідає вимогам п. 6.41 Правил, суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання дій ПАТ»Київенерго» щодо винесення рішення комісії ПАТ»Київенерго», оформлене протоколом №2569 від 23 червня 2015 року на засіданні комісії з розгляду акта про порушення №32747 від 13 травня 2015 року незаконними та зобов'язання останнього скасувати нараховану заборгованість за електричну енергію в сумі 447832, 13 грн.

Отже, висновок суду про недоведеність факту втручання позивача у роботу приладу обліку та за відсутністю підстав для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 04 липня 2006 року № 782/12656 є правильним, узгоджується з фактичними обставинами справи.

Виходячи з наведених у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції з урахування висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30 травня 2017 року №398/399/17-46 приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про недоведеність факту порушення у зв'язку з не проведенням експертизи спеціалізованими організаціями та факту дій споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку не відповідають дійсності; вплив на лічильник радіочастотним випромінюванням радіоелектронного засобу є прямим порушенням ПКЕЕ, так як вплив на прилади обліку будь - яким способом не допускається є безпідставними, оскільки відповідно до висновку судової експертизи від 30 травня 2017 року №398/399/17-46, не зафіксовано вплив приладу на лічильники, зокрема не зафіксовано та не встановлено зміну показників приладів обліку, що свідчить про відсутність втручання позивача в параметри розрахункових засобів обліку з метою зміни їх показів та порушення нею Правил, то відповідно і відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій, а відтак зазначені відповідачем твердження не узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", "Про енергозбереження", іншими нормативно-правовими актами (частина друга статті 25 Закону України «Про електроенергетику»).

Споживач енергії зобов'язаний використовувати енергію лише на підставі договору з енергопостачальником, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії (стаття 26 Закону).

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_4 є споживачем електричної енергії на підставі договору №73471 про постачання електричної енергії від 24 липня 2013 року, котру поставляє відповідач - ПАТ »Київенерго».

На підставі договору оренди від 01 серпня 2013 року ОСОБА_4 передала в оренду ОСОБА_7 нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позивач не позбавлена права звертатися до суду за захистом свого права на правах власника, як споживач послуг електричної енергії.

У зв'язку з чим безпідставними є посилання відповідача, що позивач не є споживачем послуг електроенергії і висновків суду не спростовують.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цієї справи.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Паламарчук Людмили Олександрівни - представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: