Справа № 2/593/354/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Лапшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вказуючи, що після смерті його батька ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння, що знаходиться в селі Лапшин Бережанського району, на вулиці Кавари, 9, і хоч він згідно заповіту та закону є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила йому у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю зазначеного будинковолодіння, звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник Лапшинської сільської ради Бережанського району у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає підставними позовні вимоги позивача, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки батько позивача ОСОБА_2 помер 7 липня 2015 року, то питання про спадкування належного йому майна слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вулиці Кавари, 9, і були співвласниками зазначеного будинковолодіння, їм обом на праві спільної сумісної власності належало по 1/2 його частині.

Цей факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: довідкою Лапшинської сільської ради, виданої по записах погосподарської книги; інформаційною довідкою за № 138 про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 26 та 27 червня 2017 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 183.

Із свідоцтва про смерть видно, що батько позивача ОСОБА_2 помер 7 липня 2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння, що знаходиться в селі Лапшин Бережанського району, на вулиці Кавари, 9.

Із заповіту, складеного 14 лютого 2011 року ОСОБА_2 та посвідченого секретарем Лапшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, видно, що спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном: належний йому житловий будинок, що знаходиться в с. Лапшин Бережанського району на вулиці Кавари, 9, заповів своїм дітям: сину ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_4.

Пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві, свідчать також про те, що його батько ОСОБА_2 після смерті своєї дружини, як спадкоємець за законом, вступив в управління спадковим майном так як залишився проживати у будинковолодінні, у якому проживав разом із спадкодавицею до її смерті, тобто прийняв спадщину, хоч офіційно не переоформив її на себе, та будучи власником вже цілого будинковолодіння, на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном та, склавши заповіт, все належне йому майно, в тому числі і будинковолодіння, що знаходиться в селі Лапшин Бережанського району на вул.Кавари, 9, заповів у рівних частинах своїм дітям: йому, як сину спадкодавця та його сестрі ОСОБА_4. І хоч позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті свого батька (оскільки сестра відмовилася від прийняття спадшини на його користь), звернувся в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність його батькові зазначеного будинковолодіння, не мав змоги переоформити його на себе, а так як він фактично прийняв спадщину, то з тих підстав просив його позовні вимоги задоволити.

Вищевказаний факт підтверджується заявою, поданою позивачем 15 червня 2017 року в держнотконтору про прийняття спадщини після смерті його батька та постановою Бережанської держнотконтори за № 971/01-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії та заявою ОСОБА_4, у якій остання, знаючи про існування заповіту, вказала, що не бажає приймати спадщину і не заперечує, щоб все майно після смерті батька успадкував її брат позивач ОСОБА_1.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що батько позивача після смерті своєї дружини у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР прийняв належну їй 1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться в селі Лапшин Бережанського району, на вулиці Кавари, 9 та, являючись вже власником цілого будинковолодіння, розпорядився належним йому майном та склав заповіт на користь позивача і його сестри, а так як остання не бажає приймати спадщину про що свідчить подана нею суду письмова заява, завірена секретарем Лапшинської сільської ради, а позивач, будучи єдиним спадкоємцем належного батькові майна, фактично прийняв спадщину так як на день смерті батька проживав з ним однією сімєю, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю зазначеного будинковолодіння не мав можливості переоформити її на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивача і визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька, як по заповіту так і по закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 7 липня 2015 року, у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Кавари, 9.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 7 липня 2015 року, у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Кавари, 9.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_5