Справа № 2-458/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Степанюк Н.В.

з участю представника СТ «Гарантія»- Рожкова О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія», з участю третьої особи ПАТ «Універсал Банк» про стягнення страхового відшкодування, збитків та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ :

У січня 2010 року ВАТ Страхове товариство «Гарантія» звернулось до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до ВАТ «Універсал Банк»,ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування будинку № *-К-255/08.001 від 28.10.2008 року.

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Залізничного районного суду міста Львова позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», 3-тя особа - Відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» про стягнення 5401033,04 грн. страхового відшкодування, 2437270,15 грн. збитків, 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 10000 грн. витрат на правову допомогу, а всього: 7948303,19 грн.(а.с.117-123 т.2).

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 15 вересня 2010року цивільну справу за первісним позовом ВАТ «СТ «Гарантія» до ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Львова.(а.с.37 т.1)

У грудні 2010 року ОСОБА_2 подав до Шевченківського районного суду міста Львова заяву про збільшення позовних вимог, якою просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на свою користь 4996769,70грн. страхового відшкодування, 3073961грн. збитків, 100000грн. моральної шкоди та 10000 грн. витрат на правову допомогу, а всього: 8180731,12грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 21.06.2011 р. позовну заяву ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» до ВАТ «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування будинку залишено без розгляду за клопотанням представника страхової компанії( а.с.26 т.4)

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги мотивував тим, що 27.10.2008р. між ним та Відкритим акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» було укладено Договір № 8-К-255/08.001 страхування майна - житлового будинку, загальною площею 358 м2, який знаходиться за адресою Львівська область, АДРЕСА_1. Страхова сума за цим договором склала 3671605,20грн. 19.12.2008р. між ОСОБА_2 та ВАТ «СТ «Гарантія» було укладено додаткову угоду до договору страхування, якою збільшено страхову суму на 1729427,84 грн. до 5401033,04 грн. Внаслідок пожежі 31.12.2008 р. застрахований будинок було знищено, однак Страховик безпідставно відмовляється виплачувати страхове відшкодування.

Позивач та його представник ОСОБА_4 подали до суду заяви, згідно яких просять розглядати дану цивільну справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» у письмовому запереченні на позов та представник відповідача Рожков О.Є. в судовому засіданні позов не визнав. Заперечення Відповідача проти позову мотивовані тим, що оскільки Позивач порушив умови укладеного між Сторонами договору Страхування, тому Відповідач згідно умов укладеного між сторонами договору та чинного законодавства прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, правомірність якої підтверджена господарськими судами.(а.с.11-15 т.5)

Представник третьої особи ПАТ «Універсал Банк» подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши представника відповідача Рожкова О.Є., проаналізувавши зібрані по справі докази, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

27 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» як Страховиком та ОСОБА_2 як Страхувальником було укладено Договір № 8-К- 255/08.001 страхування майна громадян.(а.с.6-7 т.1)

Згідно п. 1.1. Договору страхування об'єктом страхування за даним договором є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням нерухомим майном, а саме: житловий будинок, загальною площею 358 м. кв., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 10.1 Договору страхування Страхувальник призначає Вигодонабувачем за цим Договором ВАТ «Універсал банк» (м. Львів, вул. Єфремова, 32).

19 грудня 2008р. Сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору страхування майна громадян № 8-К-255/08.001 від 27.10.2008р.(Далі - «Додаткова угода»), якою Сторони внесли зміни в Договір страхування в частині визначення розміру страхової суми та розміру страхового платежу. В решті умови Договору залишені без змін.(а.с.8 т.1)

Згідно акту про пожежу від 31.12.2008р. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 було пошкоджено внаслідок пожежі.

08 січня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до «Львівської регіональної дирекції» філії ВАТ «СТ «Гарантія» із заявою, в якій повідомив, що у належному йому на праві власності житловому будинку, загальною площею 358 м. кв., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 сталася пожежа.(а.с.82-83 т.3)

Згідно висновку №2312/2313-15 від 08.02.2016р. комісійної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі № 2-458/11 «вартість збитків, завданих власнику будинку АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, яка мала місце 31 грудня 2008 року без врахування земельного компонента, пошкодження оздоблення, станом на час проведення експертизи складає 1789294,00 ( один мільйон сімсот вісімдесят дев'ять тисяч двісті дев'яносто чотири гривні).(а.с.136-183 т.5)

Листом від 29.03.2011р. Відкрите акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування. (а.с.26 т.5) Відмова у виплаті страхового відшкодування мотивована посиланням на порушення Позивачем як Страхувальником підпункту 7.1.2 пункту 7.1. розділу 7 Договору страхування, підпункту 7.2.1. пункту 7.2. розділу 7 Правил страхування та п. 2 частини 1 ст. 21 Закону України «про страхування» в частині не виконання Страхувальником зобов'язання надати Страховику інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для визначення ступеню ризику у відношенні прийнятого на страхування майна, зокрема, про заявлені претензії чи вимоги третіх осіб на предмет страхування, а також не дотримання Страхувальником умов п. 7.10 розділу 7 Правил страхування в частині не виконання зобов'язання письмово повідомити про обставини, що впливають на ступінь ризику, зокрема, про арешт застрахованого майна Страхувальника в період дії Договору страхування до настання випадку, що може кваліфікуватися як страховий.

Як вбачається із наданого суду витягу зі Статуту Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», зареєстрованого державним реєстратором 20.06.2011року, Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія».(а.с.16 т.5)

Згідно статті 1 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частина 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» передбачає, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 16 Закону «Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування».

Пунктом. 9.2. Договору страхування передбачено, що за всіма умовами, що не відображені у цьому договорі, Сторони керуються Законом України «Про страхування», Правилами добровільного страхування домашнього майна громадян від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № 6/06 від 15.12.2006р. та Правилами добровільного страхування майна(крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту(морського внутрішнього та інших видів водного транспорту), вантажів та багажу(вантажобагажу)) № 6-01/06 від 15.12.2006р., розробленими Страховиком.

Згідно п. 7.1.2 Договору страхування «Страхувальник зобов'язаний при укладенні Договору страхування надати Страховику інформацію по всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику».

Також п.п. 7.2., 7.2.1. Правил добровільного страхування домашнього майна громадян від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № 6/06 від 15.12.2006р. передбачено, що при укладенні договору страхування Страхувальник зобов'язаний повідомити Страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для визначення ступеня ризику у відношенні прийнятого на страхування майна. В тому числі, Страхувальник та/або Вигодонабувач зобов'язані повідомити Страховика про те, що треті особи заявляють свої претензії чи вимоги на об'єкт страхування(при наявності таких обставин). Неповідомлення Страховика про наявність таких вимог чи претензій дає підстави Страховику відмовити у виплаті страхового відшкодування при настанні страхового випадку незалежно від впливу вказаних обставин на факт настання страхового випадку.

Крім того, згідно п. 7.10. Правил добровільного страхування домашнього майна громадян від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № 6/06 від 15.12.2006р. в період дії договору страхування до настання страхового випадку Страхувальник (Вигодонабувач) зобов'язаний письмово повідомляти Страховика про обставини, що впливають на зміну ступеня ризику, а саме: арешту державною виконавчою службою застрахованого майна в цілях забезпечення стягнення на майно Страхувальника за його зобов'язаннями.

Як вбачається із наданого суду витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 29960146 від 11.01.2011р. (а.с.244-245 т.3), згідно акту опису й арешту майна від 14.02.2008р. серії АА № 807045, державним виконавцем Сокальським Д.А. Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса № 9798, виданого 07.12.2007 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального органу Нор П.М. про звернення стягнення на заставне майно боржника ОСОБА_2 боргу в сумі 1 993 319,63 грн. на користь ВАТ «Універсал Банк», проведено опис майна, що належить боржнику, а саме: житловий будинок, цегляний особняк загальною площею 358.0 кв. м разом з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримав ОСОБА_2.

Копію акта опису та арешту майна отримав також представник стягувача ВАТ «Універсал банк». Про зазначені вище обставини зазначається у акті позапланової інспекції ВАТ СК»Гарантія» від 23.03.11р.(а.с.105-108 т.4), та не заперечувалось позивачем по справі.

Таким чином, на дату укладення Договору страхування, 27.10.2008р., об'єкт страхування - житловий будинок, загальною площею 358 м кв., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 перебував під арештом державної виконавчої служби.

Однак, володіючи зазначеною інформацією про об'єкт страхування, в порушення п. 7.1.2 Договору страхування та пунктів 7.2, 7.10 Правил страхування ні ОСОБА_2, ні ВАТ «Універсал Банк», дану інформацію Страховику не повідомили, доказів такого повідомлення суду не надали.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про страхування» передбачено підстави для відмови Страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування.

Водночас згідно положень ч. 2 статті 26 Закону України «Про страхування» «умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону».

Згідно п. 10.14 Правил страхування «Підставою для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування є невиконання Страхувальником пп. «в» п. 8.2. цих Правил»

Водночас відповідно до вимог підпункту «в» пункту 8.2. Правил страхування «Страхувальник зобов'язаний при укладенні Договору страхування надати інформацію Страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику відповідно до п. 7.10. цих Правил».

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу».

Водночас частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у постанові Вищого господарського суду України від 18.07.2012р. по господарській справі № 8/301 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», 3-тя особа - ОСОБА_2 про стягнення 404263,34грн. зазначено: «Таким чином, як вірно встановлено судами, страхувальником та вигодонабувачем не було дотримано умов Правил страхування та договору страхування в частині надання страховику інформації про всі відомі обставини, що мають істотне значення для визначення ступеня ризику у відношенні прийнятого на страхування майна, зокрема, про арешт майна страхувальника в період дії договору страхування, що в свою чергу є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування».(а.с.33-34 т.5)

Вказана постанова Вищого господарського суду України набрала законної сили, а тому обставини встановлені господарським судом є обов'язковими для суду під час розгляду даної справи.

З урахуванням усього вищевикладеного, дії Відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування є законними, а позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлену судом правомірність відмови відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування, не підлягають задоволенню також вимоги про стягнення збитків, зумовлених невиплатою страхового відшкодування, та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.3,10,11,15,60,61,88,169,209,213-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ»Страхове товариство»Гарантія» про стягнення страхового відшкодування, заподіяних збитків, моральної шкоди, витрат на правову допомогу- відмовити за їх безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова