Ухвала

іменем україни

18 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у квартирі, виселення та вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що власником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2013 року були визначені частки спадкоємців у цій квартирі, зокрема, за нею визнано право на ѕ частини квартири, за ОСОБА_8 - на ј частини вказаної квартири у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 На підставі договору дарування від 14 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, остання набула право власності на ј частини спірної квартири.

Посилаючись на те, що частка відповідача у вищезазначеній квартирі є незначною, та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила припинити право власності ОСОБА_5 на ј частини квартири АДРЕСА_1, заборонити ОСОБА_5 проживати та користуватися вказаною квартирою, виплатити відповідачу внесену нею на депозитний рахунок районного суду компенсацію вартості належної ОСОБА_5 частини квартири у розмірі 25 тис. грн., виселити відповідача зі спірного помешкання та вселити її у вказану квартиру.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про її вселення у квартиру АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення у справі про задоволення позову. Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в незадоволеній частині позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням часткового скасування апеляційним судом рішення місцевого суду, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в частині припинення права власності відповідача на ј частини квартири АДРЕСА_1 та заборони їй проживати та користуватися вказаною квартирою з виплатою компенсації, виходячи із того, що під час розгляду справи судами було встановлено, що спірна квартира є єдиним житлом ОСОБА_5, іншого житла вона не має, а отже припинення права власності на її частину у спірній квартирі завдасть істотної шкоди її інтересам та позбавить її права на житло.

Крім того, запропонована позивачем грошова компенсація за її частину у квартирі є недостатньою для придбання іншого житла.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та ґрунтується на вимогах закону.

З урахуванням цього наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: