№ 207/3677/16-ц
№ 2/207/211/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Мозоль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний за рішенням районного суду. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач є батьком дитини і за рішенням районного суду сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина. З дитинства син ОСОБА_3 визнаний інвалідом 2 групи. Вона вимушена утримувати сина одна, він потребує стороннього догляду, тому залишила роботу і допомагає синові. Відповідач мешкає у державі Республіка Білорусь і добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина-інваліда, у зв`язку з чим просить стягувати з батька дитини, відповідача по справі, аліменти у розмірі одна тисяча гривень на місяць на її користь на утримання сина-інваліда до збереження інвалідності другої групи, тобто до 01 січня 2019 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином своєчасно був повідомлений про місце, час, дату судового розгляду. 16.03.2017 року був допитаний суддею Мозирського районного суду Гомельської області Клеймюк Ю.Е. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина-інваліда не визнав, заперечував проти задоволення позову. Дав пояснення, що позивачка є його колишньою дружиною. Його син ОСОБА_3 досяг повноліття. Аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, він сплачував регулярно, заборгованості не мав. Крім того, сину призначена пенсія по інвалідності. Позивачка на протязі тривалого часу не працює, мешкає за рахунок його аліментів, працювати не бажає. Він працює, має на утриманні двох доньок, одна з яких, 1997 року народження має захворювання та потребує постійного лікування. Має тяжкий матеріальний стан. Просить відмовити в задоволенні позову. Аліменти на утримання інших осіб з нього не стягуються, просить розглянути справу за його відсутності.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Шлюб було розірвано 19 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 19.07.1995 року Індустріальним в/ракс м. Дніпропетровська (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.06.1991 року міським відділом ЗАГС м. Мозиря Гомельської області (а.с. 6).

Свого батьківства відповідач не оспорював, сплачував аліменти на утримання сина за рішенням суду на користь позивачки до повноліття дитини та за рішенням суду на утримання повнолітньої дитини-інваліда з 09 січня 2015 року по 01 січня 2016 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2011 року призначена державна соціальна допомога як інваліду дитинства другої групи у розмірі 1074 грн., що підтверджується пенсійним посвідченням, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради (а.с. 7).

Відповідно до довідки до акту огляду Медико-соціальної експертної комісії психіатричної МСЕК № 1 м. Дніпропетровська № 633884, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повторно встановлена друга група інвалідності з дитинства до 01 січня 2019 року, до трудової діяльності він не придатний (а.с. 8).

ОСОБА_3 проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої 27.12.2016 року квартальним комітетом смт. Карнаухівка м. Кам'янське (а.с. 11).

Позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за повнолітнім сином, який має інвалідність.

Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач добровільно дитині не надавав матеріальної допомоги після досягнення останнім повноліття, а обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що відсутні відомості, що повнолітня дитина ОСОБА_3 потребує постійного догляду, лікування, оскільки актом огляду Медико-соціальної експертної комісії психіатричної МСЕК № 1 м. Дніпропетровська № 633884, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повторно встановлена друга група інвалідності з дитинства до 01 січня 2019 року, до трудової діяльності він не придатний.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача, що дитину повинні утримувати мати та вітчим, оскільки відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України саме на батьків покладений обов'язок утримувати свої непрацездатний дітей, які потребують матеріальної допомоги.

Суд також не приймає доводи відповідача про те, що державна соціальна допомога у розмірі 1074 грн., яку отримує як інвалід дитинства другої групи ОСОБА_3 є достатньою для забезпечення дитини, оскільки відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом та ст. 48 Конституції України передбачено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

За таких обставин, з урахуванням принципів розумності і справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина-інваліда, починаючи з 01 січня 2017 року до збереження другої групи інвалідності, тобто до 01 січня 2019 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 198 - 201 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 367 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця села Гречихино Хойницького району Республіка Білорусь, працюючого у ВАТ «Мозирський НПЗ», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1, аліменти у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки с. Русалівка Маньківського району Черкаської області, не працюючої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 січня 2017 року до збереження другої групи інвалідності, тобто до 01 січня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Л.О.Бистрова