У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2/331/394/2017

331/307/17

19 січня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.11.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Запоріжжя, актовий запис № 067138; визначити, з ким із батьків залишаться діти; визначити розмір аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними повноліття.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України позовні вимого про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів не є пов'язаними між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини чи стягнення аліментів, а тому дані позовні вимоги повинні бути оформлені різними позовними заявами.

Враховуючи, що позивачем ставляться вимоги, що не можуть розглядатися одночасно в одному провадженні з огляду на різні строки та порядок їх розгляду (справи про стягнення аліментів розглядаються у місячний термін, а розгляд справи про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей можуть розглядатися певний проміжок часу, що буде порушувати права та інтереси дітей стосовно вимоги про стягнення аліментів на їх утримання), та з огляду на ті обставини, що вказані вимоги не пов'язані між собою і підстав для розгляду позовів в одному провадженні немає, а тому слід надати позивачу строк для усунення недоліків - роз'єднання позову в окремі позови.

При підготовці окремих позовних заяв, позивачу пропонується звернути увагу на наступне.

Згідно ст.. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред'являтися також за місцем проживання чи перебування відповідача.

Згідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказуванням.

В порушення даної норми закону позивачем не додано до матеріалів позовної заяви документів, що підтверджують факт проживання чи перебування відповідача на території Жовтневого району м. Запоріжжя в установленому законом порядку або довідки з місця проживання позивача, що підтверджує факт проживання неповнолітніх дітей разом з матір'ю. Крім того, слід звернути увагу, що до позовної заяви навіть не додано ксерокопію паспорту позивача, що підтверджує факт її реєстрації на території Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Крім того, суд вважає, що позивачу необхідно уточнити зміст своїх позовних вимог в частині розірвання шлюбу у відповідності до п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України та зазначити чи бажає позивач після розірвання шлюбу залишити своє шлюбне прізвище чи має намір взяти свої дівоче прізвище та звернути увагу на те, що в прохальній частині позову зазначено невірний номер актового запису про реєстрацію шлюбу між нею та відповідачем, а оскільки суд розглядає справу в межах позовних вимог, даний факт в подальшому може ускладнити виконання рішення суду.

В частині позовних вимог позивача про визначення місця проживання дітей слід зазначити наступне.

Всупереч вимогам ст.. 119 ЦПК України позивач не обґрунтувала свої позовні вимоги про визначення місця проживання дітей, не виклала жодних обставин, з яких би вбачалося наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини.

У випадку, якщо батьки проживають окремо і між ними існує спір щодо того, з ким із них буде проживати малолітня чи неповнолітня дитина, вони (один з них) вправі звернутися до суду із вимогою про визначення місця проживання дитини (ст.. 161 СК України).

Тому є не зрозумілим зміст позовних вимог щодо визначення місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, враховуючи ті обставини, що згідно матеріалів позовної заяви позивач та відповідач мешкають разом за однією адресою, що суперечить вищенаведеним положенням правової норми ст.. 161 СК України, яка передбачає можливість звернення до суду з даним позовом лише у разі проживання батьків окремо та наявністю спору між ними з приводу місця проживання дитини.

Крім того, при зверненні до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дітей позивачу слід звернути увагу на те, що згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (довідки та характеристики з його місця роботи і місця проживання, документів, що характеризують батька/матір та його відношення до дитини, акту обстеження житлово-побутових умов проживання та ін..)

В частині позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей слід зазначити наступне.

В порушення вимог ст.. 119 ЦПК України в позовній заяві не зазначено дата та рік народження кожного з батьків, їх ідентифікаційні номери, що в подальшому при виконанні рішення суду може ускладнити його виконання.

Крім того, суд вважає, позивачу необхідно уточнити зміст своїх позовних вимог в частині стягнення аліментів у відповідності до п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України та конкретно зазначити розмір (частку чи тверду суму) від заробітку (доходу) відповідача на кожну дитини, яку позивач бажає отримувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на час звернення до суду з цим позовом становить - 551 гривня 20 копійок.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позов ОСОБА_1 складається з трьох позовних вимог, що підлягають роз'єднаю в три окремі позови. Проте, на теперішній час, виходячи із змісту позову, позивач об'єднав три вищезазначені позовні вимоги немайнового характеру, а отже, на підставі вищевикладених норм Закону України «Про судовий збір», їй необхідно за дві вимоги немайнового характеру (від сплати судового збору за подання заяви про стягнення аліментів позивач звільнена) сплатити судовий збір на загальну суму 1 102 гривні 40 копійок. З додатків, долучених до матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір лише за одну з позовних вимог.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Окремо, слід зазначити, що в позовній заяві відсутнє жодне правове обґрунтування позовних вимог з посиланнями на норми чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з моменту отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність вказану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу термін для усунення зазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на дітей - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк, який не може перевищувати двох днів з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М.Світлицька