Справа № 372/4004/15-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/840/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 17.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Мельника Я.С.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності, -

в с т а н о в и л а :

На розгляді в Обухівському районному суді Київської області є цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні подала уточнення до заяви про забезпечення позову, яка була розглянута судом та постановлено ухвалу суду від 06 травня 2016 року. Однак дана ухвала була скасована апеляційним судом 14 липня 2016 року і передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. В своєму доповненні представник ОСОБА_4М, уточнила перелік майна, на яке просила накласти арешт.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на грубе порушення норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що сторонами не доведено, що вказане майно може бути відчужено сторонами до винесення відповідного рішення по справі, не зазначено необхідності накладення арешту на вказане майно.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За ч.ч.1-3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачу чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" з наступними змінами, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до матеріалів справи і тверджень позивачки між сторонами виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення. Так, як стверджує ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 незаконно відчужив будинок, який знаходиться в Республіці Кіпр і чинить перешкоди у користуванні цим будинком дочці та онуці, також чинить перешкоди у користуванні іншим майном, віддає майно в позику, в оренду. Задля уникнення поділу спільного майна відповідач може в будь-який момент відчужити спільне майно, так як воно зареєстровано на нього.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і має бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування ухвали про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову і передання питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: