Справа № 535/182/17
Провадження № 2/535/144/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого-судді - Мальцева С.О.,

з секретарем судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Котелевського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку,-

у с т а н о в и в:

У березні 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила: визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 6,62 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Котелевського району, Полтавської області і до дня смерті належала ОСОБА_5.

Про місце, день та час розгляду справи по суті, особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином.

Позивачка, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві та провести розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Котелевського району Полтавської області надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України їм відомі та зрозумілі, просили судовий розгляд даної справи провести без участі представника сільської ради.

Третя особа Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4І повідомлений належним чином, надали до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в заяві зазначили, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у судове засідання не зявився, до канцелярії суду надали заяву з проханням розглянути справу без участі представника відділу Держгеокадастру, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався за відсутності позивача та відповідача, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач послалась на те, що 18 липня 2003 року померла її тітка, ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ №323197, видане 11.07.2016 року (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,62 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ПЛ №033021, виданого на підставі рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 26 березня 1999 року (а.с. 9).

Відповідно довідки ОСОБА_3 сільської ради від 25.07.2016 року № 05-06/278 на час відкриття спадщини ОСОБА_5 проживала одна за адресою: с. Козлівщина, Котелевського району, Полтавської області, вулиця Гагаріна,3 (а.с. 11).

Відповідно до дублікату заповіту, посвідченого 05 березня 2001 року секретарем Козлівщинської сільської ради, вище вказану земельну ділянку ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України (в ред.1963 року) вона прийняла спадщину після смерті тітки, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом утримання в себе державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ПЛ №033021, виданого на підставі рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 26 березня 1999 року на земельну ділянку площею 6,62 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та до дня смерті належала ОСОБА_5.

ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з приводу оформлення спадщини на земельну ділянку площею 6,62 га, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ПЛ №033021, виданого на підставі рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 26 березня 1999 року, але приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки на вище зазначену земельну ділянку, оскільки не наданий витяг з Державного земельного кадастру (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.02.2017.року № 126/02-31, а.с. 10).

Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі від 20.12.2016 року за №29-28-0.4-2040/15-16 земельна ділянка спадкодавиці до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесена, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а нотаріус немає змоги видати мені спадщину (а.с. 13-14).

Відповідно до п.115 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року за №1051 державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність без проведення їх державної реєстрації, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за заявою їх власників в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України, про що на підтвердження державної реєстрації прав земельної ділянки, заявнику видається витяг з Державного земельного кадастру.

Відповідно перевірки даних Національної кадастрової системи, вказана земельна ділянка до даних Національної кадастрової системи не занесена, тому не можливо видати витяг із державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку.

Оскільки, її права як спадкоємиці, порушені, то вона змушена звернутися до Котелевського районного суду Полтавської області з даним позовом.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції від 01.01.2013 року), державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяження) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України, про що на підтвердження державної реєстрації прав (обтяжень) земельної ділянки, заявнику видається витяг з Державного земельного кадастру.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:

- на право колективної власності на землю;

- на право приватної власності на землю.

Одночасно, Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи свідчать, що відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Так, положеннями частини 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Отже, зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, оскільки позивач просить суд захистити його порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись статтями 159-197, 208, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України,

ст.ст.16, 328,392,1216-1218,1233, 1235,1268, 1296 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Котелевського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4, про визнання права власності на земельну ділянку - задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 6,62 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Котелевського району, Полтавської області і до дня смерті належала ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя