Номер справи 220/2400/16-ц
Номер провадження № 2/220/96/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Черняєвої С.П.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права приватної власності на спадкове нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання за ним права приватної власності на спадкове майно.

Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність спадкової справи, заведеної Амвросіївською державною нотаріальною конторою Донецької області, доступ до якої є неможливим (чи втраченим) внаслідок тимчасової окупації частини території Донецької області

Уповноважені представники сторін в судове засідання не зявились.

Від позивача надійшла заява, в якій він свої вимоги підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі.

Від Роздольненської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а від-так, згідно ст.31,174 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

14 січня 2014 року померла ОСОБА_2, місцем її смерті є с. Трепельне Амвросіївського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 746708 від 15.01.2014 року, виданим виконкомом Єлизавето-Миколаївської сільської ради Амвросіївського району Донецької області.

Згідно копії державного акта серії ЯА № 924613, виданого 6 грудня 2005 року Великоновосілківською районною державною адміністрацією, у власності ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка площею 6, 790 га, розташована на території Роздольненської сільської ради.

Згідно копії заповіту від 11 вересня 2008 року, завіреного секретарем Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області померла ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку площею 6, 790 га, розташовану на території Роздольненської сільської ради, яка належала їй на праві приватної власності позивачеві ОСОБА_1

Рішенням Великоновосілківського районного суду від 09 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, встановлено факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 14.01.2014 р.

В подальшому, через відсутність спадкової справи, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 грудня 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Відсутність оформленого і зареєстрованого у встановленому порядку права власності на спадкове майно, перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а тому стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист його майнових прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість здійснити процедуру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1.

У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, у відповідності з діючим законодавством, прийняв спадщину у встановлені законодавством України строки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлений можливості, у звязку з тим, що незалежно від його волі виникли обставини, які унеможливлюють нотаріально посвідчити процедуру прийняття позивачем спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1), право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,790 га, розташовану на території Роздольненської сільської ради,кадастровий номер :01:002:0027, вартістю 291444,38 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2, померлої 14 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.М. Яненко