Справа № 405/6327/17
Провадження № 2-н/405/133/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року. Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про прийняття заяви комунального підприємства «Теплоенергетик» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник КП «Теплоенергетик» 31.10.2017 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованості за спожиту теплову енергію в загальному розмірі 10256 грн. 59 коп.

Вирішуючи питання про прийняття зазначеної заяви про видачу судового наказу до розгляду, приходжу до висновку, що у її прийнятті до розгляду слід відмовити, виходячи з наступного.

Під час виконання вимог ч. 6 ст. 100 ЦПК України, щодо встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, судом було встановлено, що боржник по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 22.04.2012 року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 1108 від 24.04.2012 року, складеним Міським відділом по державній реєстрації смертей ОСОБА_2 управління юстиції у Кіровоградській області, тобто боржник по справі ОСОБА_1 померла до звернення стягувача 31.10.2017 року до суду з заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2 - 5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що боржник по справі померла до звернення стягувача до суду з заявою про видачу судового наказу, та спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у прийнятті до розгляду даної заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в такому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Керуючись ч. 2 ст. 99, п. 3 ч. 3 ст. 100, ч. 2 ст. 101, п. 5 ч. 2 ст. 122, ст. 210, ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити комунальному підприємству «Теплоенергетик» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова