Справа № 415/6475/17
Провадження № 2/415/2214/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Шевченко М.О., розглянувши позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБІ» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно.

До позовної заяви додана заява про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів доданих до заяви, позивачем не надано доказів скрутного матеріального становища, не належним чином аргументувано та підтверджено обставини, за яких суд відповідно до вимог ЦПК України може відстрочити сплату судового збору, оскільки сама по собі наявність заборгованості не є достатнім доказом відсутності коштів для оплати судового збору за рахунок надходжень з інших джерел.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 82, 208-210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Шевченко