ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/814/16-ц
Провадження 2-п/636/1/17
Ухвала

Іменем України

10 січня 2017 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чугуєві заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Чугуївського міського суду від 22.04.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

встановив:

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені в повному обсязі. На користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.03.2016 р. та до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання позивача, до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 09.03.2016 р. та до 05.09.2016 р.

21.12.2016 р. до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення звернувся представник відповідача адвокат ОСОБА_3

В своїй заяві представник відповідача посилаючись на те, що відповідачем ОСОБА_2 не було отримано жодних судових повісток чи повідомлень про виклик його в судове засідання в якості відповідача, в звязку з чим останній був позбавлений можливості надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду на загальних підставах.

В судове засідання ані відповідач ОСОБА_2, ані його представник, які були своєчасно та належним чином повідомлені про місце та час судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про отримання представником відповідача адвокатом ОСОБА_3А (за адресою листування зазначеною в заяві: АДРЕСА_1). поштового відправлення (судової повістки) не зявились, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не подавали.

Позивач ОСОБА_4 до зали судових засідань також не зявилась, подавши письмові запречення на заяву ОСОБА_2 про скасування та перегляд заочного рішення суду, які були долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 30.03.2016 р. на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 (Харківська область, Дергачівський р-н, с. Козача Лопань, вул. Тургенєва, буд.4) була направлена копія ухвали про відкриття провадження у цивільній справі № 636/814/16-ц, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами, а також повістка про виклик до суду на 09:00 год. 12.04.2016 р.

Вищевказане поштове відправлення відповідач не отримав, та у звязку з його не запитом, поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою УДППЗ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 19). Інше судове повідомлення про виклик відповідача в судове засідання на 22.04.2016 р., відповідач також не отримав, і воно аналогічно було повернуто на адресу суду з відміткою УДППЗ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 29). В звязку з повторною неявкою відповідача, який був у встановленому законом порядку повідомлений про місце та час судового засідання, справу було розглянуто за його відсутності та ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача.

Отже, посилання представника відповідача на неповідомлення ОСОБА_2 про наявність в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, та не повідомлення останнього про час та місце розгляду вищевказаної справи є безпідставними та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Крім цього, з розрахункових листів про виплату заробітної плати ОСОБА_2, наданих представником відповідача, вбачається, що з липня місяця 2016 р. із заробітної плати ОСОБА_2 відраховувались кошти по аліментам, що також спростовує твердження представника відповідача щодо необізнаності ОСОБА_2 про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача щодо винесення заочного судового рішення без зясування всіх обставин справи, а саме не встановлення судом наявності у ОСОБА_2 непрацездатної матері, яка знаходиться на його утриманні, суд зазначає наступне.

З наданих представником ОСОБА_2 документів, не можливо встановити родинний зв'язок ОСОБА_2 та громадянки ОСОБА_6 Також представником відповідача не надано документів, на підтвердження здійснення ОСОБА_2 матеріального утримання ОСОБА_6

Щодо посилань представника відповідача на незаконність відрахувань більше 50% заробітної плати ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Аналогічні положення закріплені у ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

На даний час сума відрахувань із заробітної плати відповідача складає 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, оскільки відрахування 1/3 частини від всіх видів доходу щомісяця, що здійснювалось з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, як матері дитини відповідача, завершилось ще 05 вересня 2016 р., оскільки ОСОБА_5 досягла трирічного віку, отже сума відрахувань із заробітної плати відповідача суттєво зменшилась, та наразі складає менше ніж 50% заробітної плати відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 232 ЦПК України, відповідачем не надано.

Згідно листа Верховного Суду України від 01.05.2007 «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішення у цивільних справах», правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причини і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні, тому в задоволенні заяви представника відповідача необхідно відмовити.

Зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Чугуївського міського суду від 22.04.2016 р., - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області в 10-денний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя -