Справа № 211/6108/16-ц
Провадження № 2/211/748/17
У Х В А Л А

іменем України

12 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача зняти арешт з розрахункового рахунку, який належить йому та відкритий у ПАТ «Фінанси та Кредит», накладений постановою про арешт винесеною 22.04.2015 року Довгинцівським ВДВС Криворізького МУЮ в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса №337, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, оскільки виконавче провадження є завершеним, однак арешт з розрахункового рахунку знятий не був.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі, оскільки даний спір повинен вирішуватись в адміністративному судочинстві шляхом подання відповідної скарги на дії державного виконавця.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача не заперечувала проти розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали по справі, вважає, що провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна необхідно закрити з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, арешт на майно позивача був накладений державним виконавцем у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса №337, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 Позивач є боржником у вказаному виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону.

У ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюється чіткий перелік випадків зняття арешту з майна боржника виконавцем. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Згідно ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом

У п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У звязку із цим боржник не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

У звязку із цим суд не може розглядати вказаний вище позов ОСОБА_3 з огляду на те, що законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Розяснити ОСОБА_3, що він має право звернутися і відповідними вимогами до окружного адміністративного суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів після її оголошення. У разі постановлення ухвали без участі особи, що її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Д.М. Ніколенко