Провадження № 2/520/5537/17
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи, такою що втратила право на користування житлом,
Позивачі у серпні місяці 2016 року звернулись до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання ОСОБА_3 такою особою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1, стверджуючи, що відповідач з 2013 року не користується квартирою, житлом не цікавиться, не несе витрат по утриманню квартири, його фактичне місце мешкання є квартира №246 в будинку №6 в житловому масиві «Райдужний» Одеської області Овідіопольського району. У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка діє від свого імені і від імені ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала.
Відповідач до суду не зявився, про час і місце слухання справи суд сповіщав відповідача за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.74 ЦПК України і за місцем фактичного проживання.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав позивачку, вивчив матеріали справи і встановив наступне:
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.12.1997 року УЖКГ виконкому Одеської міськради і договору дарування від 22.11.2008 року. Крім власниці ОСОБА_4 та членів її родини, по вищевказаній квартирі має реєстрацію ОСОБА_5 колишній чоловік позивачки ОСОБА_1 актовий запис про розірвання шлюбу №667 Київського відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції від 18.11.2010 року. Позивачка стверджує, що більше трьох років назад ОСОБА_3 добровільно звільнив квартиру АДРЕСА_2 після придбання квартири №246 в будинку №6 в ЖМ «Райдужний». В спірній квартирі відсутнє майно відповідача. У звязку з тим, що відповідач добровільно протягом довгого часу не оформлює зняття з реєстраційного обліку, позивачки звернулись до суду з цим позовом і доводять, що наявність у ОСОБА_3 реєстрації по належній їм квартирі порушує їхнє право користування і володіння квартирою - вони повинні сплачувати комунальні послуги по квартирі з розрахунку усіх осіб, що мають реєстрацію, а не фактично проживають в квартирі.
На підтвердження своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: довідку з місця проживання і реєстрації, свідоцтво про право власності на житло від 02.12.1997 року, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, договір дарування частини квартири, свідоцтво про розірвання шлюбу, акт про не проживання, складений сусідами позивачів.
При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав:
Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Надані суду докази безперечно свідчать, що ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 більше трьох років, не цікавиться цим житлом, не несе витрат на утримання квартири, наявність у відповідача реєстрації по квартирі порушує права та інтереси позивачів, як власників цієї квартири, тому суд визнає, що ОСОБА_3 втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_3.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України.
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 такою особою, що втратила право на користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_3.
Копію рішення надіслати до Головного управління міграційної служби м.Одеси для оформлення знаття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку по квартирі АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.