П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Головуючого судді: Гордійчук С.О., суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М., секретар судового засідання: Пиляй І.С.

З участю сторін: позивач: ПАТ "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця",

відповідач: ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року, ухваленого суддею Котик Л.О. в смт. Володимирець Рівненської області, повний текст якого складено 02 жовтня 2017 року, у справі №556/896/17 за позовом ПАТ "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" до Рафалівської селищної ради, ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання незаконним рішення Рафалівської селищної ради від 26 лютого 2004 року №157 та визнання недійсними державних актів,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Українська залізниця» від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» звернулося до суду з позовом до Рафалівської селищної ради, ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне Управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання незаконним рішення Рафалівської селищної ради від 26 лютого 2004 року №157 та визнання недійсними державних актів.

Вказує, що під час проведення обстеження земель ДТГО «Львівська залізниця» для виготовлення правовстановлюючих документів було встановлено, що на території Рафалівської селищної ради в смузі відведення залізниці виявлено земельні ділянки ОСОБА_1 на які виготовлені державні акти на право власності, однак на цих земельних ділянках розташована верхня будова колії, інвентарний №020122079, яка є державною власністю і перебуває на балансі ПАТ «Укрзалізниця», що є державним підприємством. Дана земельна ділянка повністю накладається на смугу відведення залізниці.

Вважає, що рішення Рафалівської селищної ради №157 від 26 лютого 2004 року, а також видані на його підставі державні акти на право власності на земельну ділянку Серії РВ №031940, Серії РВ №031939 від 29 липня 2005 року, є незаконними та підлягають скасуванню.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року в задоволенні позову ПАТ "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" до Рафалівської селищної ради, ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання незаконним рішення Рафалівської селищної ради від 26 лютого 2004 року №157 та визнання недійсними державних актів, відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, які є необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту. Зазначає, що такі землі мають надаватися в користування підприємствам і організаціям транспорту з метою виконання покладених на них завдань щодо в сфері експлуатації, вдосконалення та розвитку транспортної системи.

Судом залишено поза увагою, що спірні земельні ділянки відведені під залізничні колії Львівської залізниці «Планом границ полосы…» 1957 року, а тому на момент їх відведення право користування такими ділянками не підлягало державній реєстрації та посвідченню ОСОБА_2 актом на постійне користування. Зазначає, що до земельних правовідносин, які виникли у 1957 році не застосовуються положення Земельного кодексу 2001 року.

Вказує, що протокол встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 не можна вважати належним доказом по справі, оскільки Сарненська дистанція колії не є належним субєктом щодо погодження меж земельних ділянок Львівської залізниці.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що межі земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Залізниці, в натурі (на місцевості), не встановлені, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель, на яку посилається позивач для визначення площі накладки земельної ділянки ОСОБА_1 на землі залізниці, не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст. 186 ЗК України, а позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 79-1 ЗК України, передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

З матеріалів справи вбачається, земельна ділянка смуги відведення в адміністративних межах Рафалівської селищної ради Володимирецького району Рівненської області була відведена у постійне користування залізниці в 1969 році, що підтверджується ОСОБА_2 актом на право користування землею від 25 грудня 1969 року (а.с.54). Межі земельної ділянки земельної ділянки Залізниці площею 293,9 га в натурі (на місцевості) не встановлені.

За замовленням позивача ОСОБА_2 підприємством «Рівненське державне науково виробниче підприємство геодезії та кадастру» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель ДТГО «Львівська залізниця» на території Рафалівської селищної ради, яку погоджено Управлінням Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області, що підтверджується висновком від 25 грудня 2015 року №04-09/05.

Однак вказана документація не була затверджена замовником, оскільки при розробленні документів було встановлено, що продовжити виготовлення правовстановлюючих документів на дані землі є неможливим, оскільки в результаті польового обстеження та при аналізі наданої інформації з електронної бази даних Державного земельного кадастру виявлено, що в смузі відведення Залізниці частково розташовані земельні ділянки ОСОБА_1С, які накладаються на смугу відведення залізниці.

Вбачається, що рішенням Рафалівської селищної ради від 26 лютого 2004 року №157, ОСОБА_1 передано у власність земельні ділянки площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу селищної ради (а.с.9).

Відповідач набув право власності на вказані земельні ділянки з дотриманням вимог ст. 125 ЗК України, що підтверджується ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031940 від 29 липня 2005 року та серії РВ № 031939 від 29 липня 2005 року (а.с.14-15).

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки технічна документація на земельні ділянки Залізниці не затверджена, а позивачем будь-яких інших доказів накладки земель, які перебувають у власності ОСОБА_1 на землі залізниці позивачем не надано, тому зазначити площу накладки земельної ділянки громадянина власника земельної ділянки на землі залізниці можливо було встановити шляхом звернення до державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі Рівненської області для отримання витягу з Державного земельного кадастру. Однак позивач для отримання такого витягу не звертався.

Разом з тим, відповідно до п.16 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель» від 23 травня 2012 року №515 у разі відсутності відомостей в Державному земельному кадастрі виконавець за координатами поворотних точок, зазначених у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або іншій документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок, визначає межі таких ділянок, угідь, обмежень (обтяжень) у їх використанні та відображає їх на робочому інвентаризаційному плані. Однак ПАТ «Українська залізниця» чи Регіональною філією «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» таких дій проведено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не погоджено межі спірних земельних ділянок, оскільки Сарненська дистанція колії не є належним субєктом щодо погодження меж земельних ділянок Львівської залізниці, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до ч.13 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.

З протоколу встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_1 по вул. Залізничній, 4 в смт. Рафалівка Володимирецького району від 09 червня 2005 року, вбачається, що межі спірної земельної ділянки було погоджено представником Сарненської дистанції колії Львівської залізниці.

Вказаний Протокол погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є чинним, позивачем неправомірність дій щодо погодження меж його представником Сарненською дистанцією колією Львівської залізниці в судовому порядку не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірні земельні ділянки належать до земель залізничного транспорту, оскільки відведені під залізничні колії Львівської залізниці «Планом границ полосы…» ще 1957 року, а тому не можуть бути передані відповідачу спростовуються тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів накладення на смугу відведення залізниці земельних ділянок ОСОБА_1

Разом з тим, доводи апеляційної скарги спростовуються Викопіюванням з плану на відчуження земельної ділянки під реконструкцію (а.с.51) та довідки Сарненської дистанції колії Львівської залізниці від 21 липня 2003 року №454 (а.с.52), які є чинними, згідно яких земельні ділянки в межах житлових будинків по вул. Залізничній 12,14 знаходиться не в смузі відчуження Львівської залізниці.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, ст. 375, ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 грудня 2017 року.

Головуючий: Судді: