АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/222/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 72 Мозгова О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

прокурор Зубенка В.С.

представника апелянта ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2014 року у справі за заявою Золотоніської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Кривоносівської сільської ради Золотоніського району про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР,

в с т а н о в и л а :

Золотоніська міжрайонна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Кривоносівської сільської ради Золотоніського району з заявою про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР, мотивуючи свої вимоги тим, що в день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Кривоносівської сільської ради відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка, площею 2,5478 га. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк до Золотоніської державної нотаріальної контори не зверталися.

Прокурор просив суд визнати спадщину - земельну ділянку, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8 безхазяйним майном та передати у власність територіальної громади.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2014 року заяву прокурора задоволено. Визнано спадщину - земельну ділянку, яка відкрилася після ОСОБА_8 безхазяйним майном в порядку ст. 137 ЦК Української РСР та передано у власність територіальної громади.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви прокурору.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовну заяву прокурора Золотоніської міжрайонної прокуратури про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції прийшов до висновку, що майно, яке не має власника або власник якого невідомий, надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету, районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,5478 га., яка розташована в адміністративних межах Кривоносівської сільської ради Золотоніського району. Спадкоємцем другої черги була рідна сестра померлого, ОСОБА_9, яка вступила в володіння спадковим майном, але оформити спадщину не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. На час її смерті ОСОБА_7 проживала разом з ОСОБА_9 та доводилася їй рідною дочкою.

Після смерті матері ОСОБА_9 її дочка ОСОБА_7 прийняла спадщину, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 грудня 20064 року, але про наявність у матері успадкованого але не оформленого майна після смерті її рідного брата ОСОБА_8 ОСОБА_7 не знала, а довідалась про це лише в 2016 році. Із довідки Кривоносівської сільської ради вона також довідалась, що за рішенням суду належна ОСОБА_8 земельна ділянка як безхасяйське майно передана у власність територіальної громади. Вважаючи своє право порушеним ОСОБА_7 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку.

Дані правовідносини регулюються Конституцією України та ЦК УРСР в редакції 1963 року, так як спадкування державою (ст. 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (ст. 1277 ЦК), правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР.

Спадщина після смерті ОСОБА_8 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 01 липня 2003 року.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі), онуки і правнуки померлого (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_9 є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_8, а тому відповідно до вимог ЦК УРСР (1963 року) має права на спадкування за законом як спадкоємець другої черги. Факт родинних відносин ОСОБА_9 та ОСОБА_8 встановлено рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 09 квітня 2003 року (а.с. 40).

Як спадкоємець другої черги за законом ОСОБА_9 прийняла спадщину після смерті рідного брата ОСОБА_8, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Кривоносівської сільської ради про те, що вона вступила в володіння спадковим майном померлого ОСОБА_8 (а.с. 39), та отримала в 2003 році належну ОСОБА_8 компенсаційну виплату за примусову працю в період націонал-соціалізму від УНФ «Взаєморозуміння і примирення» в розмірі 2198,56 ЕВРО (а.с 42 оборот). Таким чином ОСОБА_9 підтвердила свій статус спадкоємця другої черги після смерті брата ОСОБА_8, але належним чином оформити свої спадкові права не встигла, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її дочка ОСОБА_7

Статтею 555 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Зробивши висновок про відсутність спадкоємців на спадкове майно після смерті ОСОБА_8, районний суд допустився помилки та передав спадкове майно територіальній громаді, оскільки ст. 555 ЦК УРСР передбачалося, що спадкове майно переходить до держави (пункти 2, 5) тільки, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо жоден зі спадкоємців не прийняв спадщини.

Так як суд першої інстанції ухвалив рішення за неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, то рішення суду першої інстанції підлягає до скасування та ухвалення нового рішення, яким прокурору необхідно відмовити в задоволенні позову.

Керуючись статтями 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2014 року задоволити, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Золотоніської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Кривоносівської сільської ради Золотоніського району про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК Української РСР відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення та може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :