Справа № 648/4838/16-ц
Провадження № 2-о/648/7/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 завернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання зі своєю матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме за адресою АДРЕСА_1. Заява обґрунтована тим, що вона являється єдиною спадкоємицею, постійно проживала із спадкодавцем і в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину, разом з цим, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що вона не може підтвердити факт постійного проживання з ОСОБА_2, а отже є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Встановлення вказаного факту їй необхідно для прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, дала пояснення, що її мати проживала за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з похилим віком, остання потребувала постійного стороннього догляду, у зв'язку з чим, вона з літа 2012 року і до смерті матері постійно проживала з останньою.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, заперечень щодо задоволення заяви не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дала показання, що проживає в с.Чорнобаївка та перебувала у дружніх відносинах з матір'ю заявниці. З літа 2012 року остання постійно проживала з ОСОБА_2, так-як вона потребувала постійного стороннього догляду.

Свідок ОСОБА_4, яка являється сусідкою заявника, дала аналогічні показання, щодо проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0.09 га., розташованої на території села Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, заповіту остання не склала. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 5 лютого 2013 року виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №45801794 від 16 листопада 2016 року.

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 7 лютого 1957 року Новобугзькою селищною радою Миколаївської області, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 11 вересня 1976 року РАЦС м.Херсона, заявник являється дочкою ОСОБА_2, і після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця.

Зі змісту ч.1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має юридичне значення для заявниці.

З паспорту ОСОБА_1 (серія НОМЕР_5, виданого 23 липня 1996 року Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області), вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 її місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2. З 4 грудня 2013 року місце проживання заявниці зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Зі змісту ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сам факт відмінності реєстрація місця проживання заявниці від місця проживання спадкодавця, не є безумовним твердженням того, що вони не проживали постійно разом.

З довідок Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області за №4533 від 18 листопада 2016 року, 1872 від 16 червня 2016 року, довідки Чорнобаївської санаторної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради за 3209 від 18 листопада 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_2, до дня смерті останньої, за адресою: АДРЕСА_1.

З роз'яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття

спадщини.

Аналізуючи вказані письмові докази зокрема довідки органу місцевого самоврядування, довідку з місця роботи заявника, які повністю узгоджуються з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено факт, що ОСОБА_1 фактичного постійного проживала разом із ОСОБА_2, до дня смерті останньої, за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. 1268 ЦК України, ст. 7, 10, 15, 16, 60, 61, 88, 209, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживала з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко