Справа № 128/3496/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Шеванюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення ,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, посилаючись на те, що з моменту свого народження до теперішнього часу він проживав та був зареєстрований у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, що складається з двох окремих кімнат, а також побутових приміщень. Крім позивача в зазначеному будинку проживає його рідний батько - громадянин ОСОБА_2, і кожен з них користувався однією з кімнат. Чи зареєстроване право власності на зазначений будинок і за ким саме позивачу невідомо. Останнім часом у позивача з батьком на побутовому підґрунті склалися конфліктні відносини, а в кінці серпня він у відсутність позивача замінив замки на вхідних дверях до будинку, внаслідок чого ОСОБА_1 втратив можливість користуватись житлом, а також викинув на вулицю особисті речі позивача, в результаті чого вони були втрачені. Зазначені дії відповідача він вважає незаконними, оскільки право громадян на житло гарантоване Конституцією, а також іншим чинним законодавством України, і виселення позивача з займаного жилого приміщення навіть у випадку, якщо батько позивача являється єдиним власником будинку, згідно ст. 157 діючого Житлового кодексу Української РСР, могло відбутись лише у судовому порядку і лише у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу, а саме систематичного руйнування чи псування позивачем жилого приміщення, або використання ним його не за призначенням, або систематичного порушення правил співжиття, що робили неможливим для інших проживання із позивачем в одному будинку, а заходи запобігання громадського впливу виявились безрезультатними. Жодного з вищезазначених порушень позивачем не допускалось, а, навпаки, він постійно вживав заходів для покращення умов спільного проживання, за свій рахунок ремонтував будинок, що може буди підтверджено свідками, регулярно виділяв кошти на утримання будинку та оплату житлово-комунальних послуг, а також неодноразово в повному обсязі сплачував їх особисто. Також позивачу була завдана відповідачем матеріальна шкода на загальну суму 2000грн.

В зв'язку із виниклими обставинами позивач звернувся до суду за захистом свої прав. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить вимоги позову задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо закінчити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з моменту свого народження до теперішнього часу він проживав та був зареєстрований у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, що складається з двох окремих кімнат, а також побутових приміщень. Згідно ст. 61 ЦПК України, даний факт не потребує доказування, оскільки він визнаний та неоспорений сторонами по справі.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, в графі «батько» вказано «ОСОБА_2», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.12.1991 року (а.с.4).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1, місцем реєстрації є: АДРЕСА_1 (а.с.3).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 155 ЖК України власник квартири та її частки не може бути позбавлений права користування жилим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, позивач, має право на володіння, користування та розпорядження житловим будинком і не може бути протиправно позбавлений чи обмежений в їх здійсненні, що підтверджується фактом його реєстрації в будинковолодінні.

Враховуючи зазначене, суд вважає підстави позову доведеними, а позов таким що підлягає до задоволення.

За клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем відповідно до норм ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 321, 328, 383,386, 391, 392 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 16, 60, 88, 158, 174, 197, 212 - 215, ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення - задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом вселення ОСОБА_1 до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна