Справа № 325/1638/16-ц
Провадження № 2/325/25/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Шеїної Л.Д.

при секретарі: Красновій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментами,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментами, мотивуючи тим, що рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.09.2015 року стягнуті аліменти зі ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки Софії ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 643,00грн., щомісяця , починаючи з 27.07.2003 року і до повноліття.

На підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.09.2015 року, вона отримала виконавчий лист та передала на виконання до Приазовського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Відповідач рішення суду не виконує, заборгованість по аліментам за період з 27 травня 2015 року по 01 листопада 2016 року становить 9748 грн.70 копійок.

Тому, посилаючись на норми матеріального закону , а саме ст.ст.194, 196 СК України, позивачка просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми невиплачених аліментів за кожен день прострочення, що за підрахунком позивачки ОСОБА_1 складає 3342,36 грн. за період з 27 травня 2015 року по 01 листопада 2016 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала заяву щодо розгляду справи в її відсутність (а.с.35,45).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність і зазначив, що проти позову заперечує, аліменти не сплачує по причині того, що живе у селі один, роботи не має, як і не має іншого доходу. Він хворіє на гіпертонію та має захворювання хребта(а.с. 28, 52 ).

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них сімейні правовідносини щодо виконання зобов*язань зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.09.2015 року стягнуті аліменти зі ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки Софії ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 643,00грн., щомісяця , починаючи з 27.07.2003 року і до повноліття (а.с. 38-40, 46-48), рішення суду набуло законної сили 22.09.2015 року (а.с. 38-40, 46-48).

На виконання рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя , цим же судом 16.10.2015 року було видано виконавчий лист (а.с.5, 41 ).

За розрахунком державного виконавця (а.с. 27,37 ) заборгованість по аліментам за період з 27 травня 2015 року по 01 листопада 2016 року становить 9748грн.70 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов*язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз*яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-535цс16, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з 27 травня 2015 року по 01 листопада 2016 року (а.с.27 ).

У правовому висновку Верховного Суду України від 14 листопада 2007 року зазначено, що вирішуючи позов про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, слід мати на увазі, що відповідно до статей 7, 8 СК України до цих правовідносин підлягають застосуванню норми гл. 19 ЦК України щодо позовної давності, зокрема ст. 258 ЦК України, у якій встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки.

Висновок Верховного Суду України , у відповідності до ст..360-7 ЦПК України, є обов*язковим для всіх суб*єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права. Суди зобов*язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З урахуванням викладеного, до розрахунку суми пені слід прийняти період з 01.11.2015 року до 01.11.2016 року.

Аліменти за листопад 2015 року ОСОБА_2 повинен був сплатити в сумі 643,00грн., однак аліменти не сплачені. Отже пеня, яка розрахована по формулі

643,00 грн. х 1% х 30 днів = 192,90грн.

Таким же чином розраховується пеня і за наступні місяці прострочення:

За грудень 2015 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

За січень 2016 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

За лютий 2016 року 643,00 х 1% х 29 днів =186,47грн.

За березень 2016 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

За квітень 2016 року 643,00 х 1% х 30 день =192,90грн.

За травень 2016 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

За червень 2016 року 643,00 х 1% х 30 день =192,90грн.

За липень 2016 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

За серпень 2016 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

За вересень 2016 року 643,00 х 1% х 30 день =192,90грн.

За жовтень 2016 року 643,00 х 1% х 31 день =199,33грн.

Разом загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2015 року до 01.11. 2016 року складає 2353,38 грн. (дві тисячі триста п*ятдесят три гривні 38 копійок).

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що він не працює та хворіє на гіпертонію та має захворювання хребта.

Відповідно до ст..57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Однак відповідач, на підтвердження своїх заперечень, жодного документу не надав. На думку суду, такими могли бути дані центру зайнятості, що він активно займається пошуками роботи, але з незалежних від нього причин, працевлаштуватися невзмозі, медичні документи, в тому числі і довідка МСЕКу щодо наявності вказаних ним захворювань і що в результаті таких захворювань , йому протипоказана праця взагалі, або при певних обмеженнях.

За таких обставин, суд не може прийняти посилання відповідача в якості поважних причин несплати аліментів через їх недоведеність, в діях відповідача щодо несплати аліментів наявна вина.

Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, а відповідач, напроти, доводів позивачки не спростував. Тому, з урахуванням викладеного ,суд, вважає за можливе, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши зі ОСОБА_2 на її користь пеню за невиконання обов*язку щодо сплати аліментів на суму 2353,38 грн. (дві тисячі триста п*ятдесят три гривні 38 копійок) за період з 01.11.2015 року до 01.11. 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі , встановленого законом на 1 січня календарного року , в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 28.11.2016 року (а.с.1), мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року становила 1378,00грн.

Позивачка при зверненні з позовом до суду сплатила судовий збір у сумі 551,21грн., що підтверджується платіжним документом ( а.с.15). Позов задоволено на 70,4 % із розрахунку 2353,38грн. : 3342,36грн. х 100=70,4%.

Отже, до стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить 388,05 грн.. ( 551,21грн.х70,4 : 100 = 388,05грн.) у відшкодування судових витрат судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 10, 11, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України, на підставі ч.1ст.196 Сімейного кодексу України, ст. 258 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за аліментами, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків відсутній в матеріалах справи, пеню за аліментами на суму 2353,38 грн. (дві тисячі триста п*ятдесят три гривні 38 копійок) за період з 01.11.2015 року до 01.11. 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків відсутній в матеріалах справи, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 388,05 грн.( триста вісімдесят вісім гривень 05 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Д. Шеїна