УХВАЛА

Справа № 522/6313/16-ц

Провадження № 2п/522/401/16

11 січня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі,

головуючого - судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Приморського районного суду м .ОСОБА_2 від 04.08.2016 року був задоволений позов ПАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 21760 гривень, 18 копійок.

01.11.2016 року до суду звернулась відповідач ОСОБА_3 із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси, згідно якої, просила скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування поданої заяви, заявник посилалась на ті обставини, що не була повідомлена про дату час і місце судового засідання належним чином, у звязку з чим не могла скористатися правами, передбаченими ст.ст. 27, 31 ЦПК України, крім того, зазначила, що з 2011 по 2013 рік сплачувала суму заборгованості, яка не була врахована у відповідному розрахунку позивача. Крім того, посилалась на сплив строку позовної давності.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наполягала на задоволенні вказаної заяви, просила переглянути заочне рішення, скасувати його, надала суду виписку з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк».

Представник відповідача за довіреністю від 26.12.2016 року ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене з дотриманнями норм процесуального та матеріального права.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Так, дійсно, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2016 року був задоволений позов ПАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 21760 гривень, 18 копійок.

До відкриття провадження по справі, судом була витребувана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, та відповіддю від 21.04.2016 року було зазначено, що відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приморським районним судом м. Одеси двічі направлялась рекомендована кореспонденція до вказаної адреси, одна відповідач фактично не отримала, причина невручення: «за закінченням строку зберігання».

Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, відповідач є таким, що повідомлений належним чином про дату час і місце судового засідання. Крім того, у судовому засіданні, відповідач не надав доказів неможливості отримання судової кореспонденції за місцем проживання.

Щодо порушенням норм матеріального права, суд зазначає наступне.

Під час ухвалення заочного рішення, суд керувався даними, наявними в розрахунку заборгованості станом на 31.01.2016 року. Остання графа вказаного розрахунку містить дані щодо суми погашеного кредиту. Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача щодо неврахування суми сплаченої заборгованості в розрахунку позивача.

Щодо посилання на пропуск строк позовної давності, суд зазначає, що відповідно до п.1.7.31 Умов договору, строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Крім того, судом встановлено, що строк дії картки до останнього дня 01.2016 року, тоді як, позивач звернувся до суду з позовом 05.04.2016 року до спливу строку позовної давності. Таким чином, ані спеціальний, ані загальний строк позовної давності не є пропущеним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк позовної давності не є пропущеним, позивачем враховані суми сплаченої заборгованості, тому, з врахуванням відсутності інших посилань на порушенням норм матеріального права, суд вважає, що подану заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, при цьому заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.В. Тарасов

11.01.2017