Справа №339/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши в попередньому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача списати у безспірному порядку з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь грошові кошти у сумі 500000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

13.01.2017року позивач подав заяву про відвід судді, мотивуючи її тим, що 13.03.2014 року під головуванням судді Головенко О.С. постановлено обвинувальний вирок щодо нього за ч.2 ст.185 КК України, який скасований і справу направлено на новий судовий розгляд, і в подальшому після направлення справи на додаткове розслідування справу щодо нього закрито, а відтак у нього є сумнів щодо об»єктивності розгляду даної справи суддею Головенко О.С.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримав вказану заяву про відвід.

Нормами статті 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 1 Кодексу професійної етики судді суддя повинен бути прикладом законослухняності, неухильно додержувати присяги й завжди поводитися так, щоб зміцнювати віру громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Так, відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Нормами ст.20 ЦПК України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Формулювання п. 4 ст.20 ЦПК України свідчить про те, що підстави для заявлення відводу не є вичерпними.

Згідно поданої заяви позивачем ставиться питання про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Підставою для відводу судді позивач вважає те, що головуючою по справі винесено щодо нього обвинувальний вирок, який скасований апеляційною інстанцією, і таким чином у нього є сумніви щодо об»єктивності та безсторонності суду.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей протни Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року. пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

А тому з врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду, а також з метою втіленння довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, забезпечення безумовної впевненості громадян у неупередженості та об'єктивності суду, дотримання принципів законності та справедливості, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід головуючій по справі.

Як вказує ст.25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

На підставі ст.20, 24 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про відвід судді задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності передати на розгляд новому складу суду, визначеному у порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Головенко О.С.