Справа № 153/1506/14 Провадження № 22-ц/772/568/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта, відповідача ОСОБА_2, його представника, адвоката ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

02 вересня 2014 року ОСОБА_4 звернулася в Ямпільський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні об-ставини. Фактично шлюбні стосунки між сторонами у справі припинені. Від спільного проживання в зареєстрованому у 2008 році шлюбі, у подружжя 10 грудня 2008 року народилася донька ОСОБА_6, яка після розірвання шлюбу проживатиме з матірю. Відповідач зобовязаний приймати участь в утриманні дитини, тому ОСОБА_4 просила суд позов задоволити, зокрема, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1000,00 гри-вень щомісячно до досягнення дівчинкою повноліття ( а. с. 2-4 ).

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2014 року позов задоволений, розірвано між сторонами у справі шлюб, стягну-то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки Анас-тасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 02 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття; на користь держави стягнуто 243,60 гривні судового збору ( а. с. 20-22 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі в частині розміру стягу-ваних аліментів, відповідач ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному поряд-ку, просить дане рішення змінити, визначивши розмір стягуваних аліментів на утримання доньки у розмірі 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з часу звернення позивачки до суду, і до досягнення дитиною повноліття ( а. с. 30-32 ). Апелянт вважає оскаржуване рішення таким, що порушує його права та законні інтереси.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі апелянта ОСОБА_2, його представника, заперечення на скаргу представника позивач-ки, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рі-шення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сто-рони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення аліментів не повністю відповідає цим вимогам.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4 в частині розмі-ру стягуваних аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, являючись батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, належ-ної матеріальної допомоги на її утримання не надає, достовірних доказів про майновий стан, заробіток ОСОБА_2 суду не представлено, тому сума в одну тисячу гривень щомісячно визнана судом достатньою й необхідною для утри-мання дівчинки. При цьому суд зазначив, що сума стягуваних аліментів не мо-же бути менша 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину від-повідного віку.

З судовим рішенням в частині визначення суми стягуваних аліментів у роз-мірі однієї тисячі гривень щомісячно повністю погодитися не можна, оскільки такий розмір аліментів визначений судом без участі у справі їх платника, за відсутності доказів спроможності ОСОБА_2 сплачувати такі кошти на утри-мання дитини.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, апелянт зазначив, що, розгля-нувши справу у його відсутності, суд не повно зясував обставини, які мають значення для її правильного, обєктивного вирішення, не врахував його скрут-не матеріальне становище, непрацевлаштованість протягом майже трьох років, відсутність будь-якого майна, власного житла, регулярного постійного доходу, проживання за рахунок тимчасових заробітків та фінансової підтримки роди-чів. Апелянт посилається на норму статті 182 СК України, якою встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, зокрема, мате-ріальне становище платника аліментів, інші обставини, які мають істотне зна-чення.

Доводи апелянта в певній частині, з врахуванням вирішення судом справи у його відсутності, заслуговують на увагу, вони є достатніми для визначення роз-міру аліментів у меншій сумі, ніж одна тисяча гривень щомісячно з огляду на наступне.

Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги, що вимагаючи стягнен-ня аліментів з ОСОБА_2 саме у сумі однієї тисячі гривень, позивачка у позов-ній заяві, додатках до неї, не навела будь-яких доказів в обгрунтування визна-ченої нею суми, не надала жодних документів, які б свідчили про можливість батька дівчинки сплачувати такі аліменти. Разом з тим, ОСОБА_4 не надала суду й будь-яких належних й допустимих доказів щодо свого власного матері-ального становища, через що суд був позбавлений реальної можливості визна-читися щодо належного утримання дитини обома батьками.

Колегія суддів апеляційного суду, вирішуючи питання щодо законності й обгрунтованості оскаржуваного судового рішення стосовно визначення розмі-ру аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін у справі, враховує норми статей 180, частини третьої статті 181, статті 184 СК України, згідно яких батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у част-ці від доходу її батька ( матері ) в ( або ) у твердій грошовій сумі. Якщо плат-ник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в на-турі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже враховуючи фактичні обставини цієї справи, те, що згідно статті 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх-ніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, тобто обидві сторони у даній справі зобовязані у рівних обсягах матеріально утримувати неповнолітню доньку, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшити роз-мір стягнутих з батька аліментів на утримання ОСОБА_6 з огляду на участь та-кож матері в утриманні дитини. Суд наголошує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» станом на жовтень місяць ( на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення ) мінімальний про-житковий мінімум для дитини віку ОСОБА_6 становив 1032,00 гривні. У звяз-ку з цим суд дійшов висновку про правильність та обгрунтованість стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі саме у такому розмірі: 800,00 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Вбачається доцільним наголосити, що батько дитини має реальну можли-вість за станом здоровя, ситуацією, що має місце, відсутністю інших утриман-ців заробляти необхідні кошти, визначені судовим рішенням, для утримання єдиної неповнолітньої доньки. Посилання ОСОБА_2 на непрацевлаштова-ність, скрутне особисте матеріальне становище не є тими підставами, які тяг-нуть задоволення його бажання про визначення розміру аліментів, стягуваних з нього на утримання дитини, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконання обовязку з утримання дитини не може і не по-винно ставитися в залежність від пасивної поведінки батька щодо знаходження джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку власної дитини.

Відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції оскаржуване рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ухвалене за неповного зясування фак-тичних обставин справи, які мають значення при вирішенні питання про визна-чення розміру аліментів, судом не дана повна, обєктивна оцінка вимогам, до-водам, доказам у справі.

Відповідно з нормами статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясуван-ня судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2014 року скасувати в частині стягнення аліментів, розподілу судових витрат, в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твер-дій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень ( вісімсот гривень 00 коп. ) щомі-сячно, починаючи з 02 вересня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави су-довий збір у сумі 243,60 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголо-шення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про-тягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: