Справа № 522/796/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю „Кей-Колект про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на 1/2 частину квартири та визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю „Кей-Колект про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на 1/2 частину квартири та визнання недійсним договору іпотеки.

Позивач також звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 44,2 кв.м., а також заборони будь-яким особам проводити дії направлені на його виселення з квартири АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що на даний час невідомими особами здійснюються намагання висилити його зі спірної квартири, а також є ризик відчуження квартири, що може ускладнити виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_2, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 44,2 кв.м.

Заборони будь-яким особам проводити дії направлені на виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Копію даної ухвали для виконання направити Державному реєстратору прав на нерухоме майно, Приморському відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.І.Загороднюк

22.02.2017