У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2, про захист прав споживачів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2, про захист прав споживачів.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, а надалі, визнаючи її неподаною та повертаючи заявнику, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, однак у наданий строк вона не усунула недоліків апеляційної скарги.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що при поданні до суду першої інстанції позову та апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року позивачем не сплачено судовий збір, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 6 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки, а саме: сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 339 грн 80 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Також у п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Проте, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), оскільки особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик