провадження № 2/243/756/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
при секретарі Останькович А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
У січні 2017 року позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 9112 від 24.04.2014 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 40 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі строком погашення не пізніше 23.04.2017 року та з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 11 % річних. Відповідно до п. 3.3.3. договору відповідач зобовязалася здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в сумі 1 111 грн. 11 коп. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 01 травня 2014 року на відповідні рахунки позичальника відкриті в банку. В свою чергу позичальник не сплачує нараховані проценти,чим порушила умови кредитного договору. В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №8698 від 24.04.2014 року. А також між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №8699 від 24.04.2014 року. Станом на 19 жовтня 2016 року основна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 37 121 грн. 11 коп., та складається з: заборгованості за основним боргом 31 111 грн. 12 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 6 009 грн. 99 коп. Крім того, інфляційне збільшення заборгованості становить 3 764 грн. 54 коп. Три проценти річних від простроченої суми - 761 грн. 64 коп. Просять суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 9112 від 24.04.2014 року у сумі 41 647 грн. 29 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності від 03.02.2017 року (а.с.54), не зявилася, справу просила розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.21). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлялися належним чином через оголошення у пресі, розміщене в газеті центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр» №32 від 18.02.2017 року (а.с.52), про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 9112 від 24.04.2014 року (а.с.22-25), відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 40 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі строком погашення не пізніше 23.04.2017 року та з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 11 % річних.
В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №8698 від 24.04.2014 року (а.с.14-17).
В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №8699 від 24.04.2014 року (а.с.18-21).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №9112 від 24.04.2014 року, станом на 19 жовтня 2016 року основна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 37 121 грн. 11 коп. та складається з: заборгованості за основним боргом 31 111 грн. 12 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 6 009 грн. 99 коп. Крім того, інфляційне збільшення заборгованості становить 3 764 грн. 54 коп. Три проценти річних від простроченої суми - 761 грн. 64 коп. (а.с.6-13).
Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.
Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми.
Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума заборгованості за основним боргом 31 111 грн. 12 коп.; сума заборгованості за нарахованими відсотками 6 009 грн. 99 коп.; сума інфляційного збільшення заборгованості - 3 764 грн. 54 коп.; три проценти річних від простроченої суми 761 грн. 64 коп.
На підставі абзацу шостого п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
При зверненні до суду з позовом ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» сплатив судовий збір у сумі 1378,00 грн. (а.с.3), а тому, враховуючи задоволення позовних вимог останнього та вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід стягнути на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. в рівних частках з кожного, тобто по 459,33 грн. з кожного.
На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6