Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-101/99
Провадження № 6/553/19/2017
У Х В А Л А

Іменем України

21.02.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за заявою ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду, в якій заявник вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року визнано недійсним ордер, виданий виконкомом ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Полтавського району та області від 18.08.1995 року № 30 на ім'я ОСОБА_3 на жиле приміщення по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з вказаної квартири, зобовязано КСП імені Благоєва надати їм інше житлове приміщення площею 53 кв.м, а ОСОБА_1 - квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області. 24.12.2002 року боржника у виконавчому провадженні КПС ім. Благоєва замінено на ОСОБА_2 сільську раду, яка прийняла на баланс жилий фонд вказаного КСП.

Вказане судове рішення не виконане. Європейським Судом з прав людини в рішенні від 05.07.2012 року в справі "Глоба проти України", яке набуло статусу остаточного 19.11.2012 року, було встановлено, що виконання судового рішення не відбулось внаслідок бездіяльності ДВС, яка не наклала арешт на спірну квартиру, ОСОБА_2 сільської ради, яка дала дозвіл на приватизацію й не вжила заходи до виконання рішення суду, відсутності у відповідача вільного належного жилого приміщення.

Згідно положень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2013 року, ст. 373 ЦПК України і ст. 121 ГПК України задоволення заяв про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюються або виключать виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). В даному випадку відсутність більше 17 років присудженого майна в натурі, яке вказане у рішенні суду 10.03.1999 року, і є обставинами, що ускладнюють або виключають його виконання.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення суду від 10.03.1999 року йому повинна бути надана житлова площа 69,9 кв.м в новозбудованому будинку садибного типу з господарськими будівлями, проте у боржника ОСОБА_2 сільської ради відсутнє присуджене заявнику житло, на балансі аналогічного вільного житла немає, просить змінити спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року у спосіб визначений судом, в іншому випадку зазначити, як повинно виконатися рішення суду в теперішній час або винести ухвалу про заміну способу виконання рішення суду від 10.03.1999 року у спосіб, запропонований, заявником, а саме: замість "зобовязати КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликово Полтавського району Полтавської області" замінити на "зобовязати ОСОБА_2 сільську раду купити аналогічне, рівноцінне житло, яке указано в рішенні суду від 10.03.1999 року, житлова площа якого становить 69,9 кв.м., і надати ОСОБА_1М."

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники процесу, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Представник ОСОБА_2 сільської ради звернувся з заявою про відкладення розгляду справи, разом з тим, доказів існування поважних причин неявки в судове засідання не надав, у звязку з чим вказане клопотання визнане судом безпідставним і таким, що не може стати підставою для відкладення розгляду справи, інші особи про причини неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, цивільної справи № 2-101/99, справ за заявою ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду провадження № 6/553/15/2016, за заявою ВДВС Полтавського районного управління юстиції провадження ; 6/553/1/2017, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 2-101/99 за позовом ОСОБА_1 до виконкому ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Полтавського району, КСП ім. Благоєва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання ордерів недійсними, виселення, стягнення заподіяної шкоди.

Рішенням суду від 10.03.1999 року позов ОСОБА_1 задоволений частково - визнано недійсним ордер, виданий виконкомом ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Полтавського району та області від 18.08.1995 року № 30 на ім'я ОСОБА_3 на жиле приміщення по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з вказаної квартири, зобовязано КСП імені Благоєва надати їм інше житлове приміщення площею 53 кв.м, а ОСОБА_1 - квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Полтавського обласного суду від 08.04.1999 року в задоволенні касаційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовлено, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року залишено без змін.

Постановою президії Полтавського обласного суду від 04.02.2000 року частково задоволений протест заступника Генерального прокурора України, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року та ухвалу судової колегії Полтавського обласного суду від 08.04.1999 року змінено в частині надання жилого приміщення сім'ї ОСОБА_3, виклавши в цій частині в наступній редакції: "Зобовязати КСП ім. Благоєва Полтавського району надати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інше житлове приміщення, яке за розміром не менше за те, яке вони займали до вселення в спірну квартиру".

Вказане судове рішення було звернуто до виконання.

На примусовому виконанні у ВДВС Полтавського РУЮ та згодом в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-101 від 27 вересня 2000 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про зобовязання КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка, Полтавського району, Полтавської області.

Постановою державного виконавця від 24.12.2002 року замінено боржника у виконавчому провадженні КСП ім. Благоєва на ОСОБА_2 сільську раду, на баланс якої передано обєкти соціального побуту, які перебували на балансі КСП ім. Благоєва, в тому числі житловий фонд.

Виконавче провадження неодноразово закінчувалось або виконавчий документ повертався стягувачу, та згодом виконавче провадження знову відкривалось.

Під час здійснення виконавчого провадження державні виконавці ВДВС Полтавського РУЮ та Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ протягом 2001-2005 років неодноразово зверталися до Ленінського районного суду м. Полтави з поданнями про встановлення порядку виконання судового рішення, зміну способу і порядку виконання судового рішення у звязку неможливістю його виконання в частині виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири по вул. Калініна в с. Куликівка, Полтавського району Полтавської області, зобовязання КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка, Полтавського району Полтавської області та зобовязання надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 інше житлове приміщення, через відсутність вільного житла на території ОСОБА_2 сільської ради. В задоволенні подань державних виконавців суд відмовляв з різних підстав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.08.2015 року позивачу ОСОБА_1 розяснено рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року щодо порядку його виконання зобовязано КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 будь-яке житлове приміщення із наявного житлового фонду у відповідності до ст.ст. 47, 48 ЖК України, але не менше за те, яке вони займали до вселення в спірну квартиру; зобовязано КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна (Зелений гай, 28) в с. Куликівка Полтавського району та області, яку займають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Постановою державного виконавця ВДВС Полтавського районного управління юстиції ОСОБА_7 від 02.04.2015 року виконавчий лист № 2-101/99 виданий 14.02.2008 року про зобовязання ОСОБА_2 сільської ради надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області повернуто стягувачу ОСОБА_1 у звязку з тим, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або аналогічне майно, яке можливо надати в рахунок виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції від 18.11.2015 року відкрито виконавче провадження № 49326434 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року (виконавчий лист № 2-101/99, виданий 14.02.2008 року), яке в даний час не завершене.

З досліджених матеріалів судових справ встановлено, що на час розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про зміну способу виконання рішення суду виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-101/99 виданий 14.02.2008 року про зобовязання ОСОБА_2 сільської ради надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району Полтавської області не закінчено. Державним виконавцем в грудні 2015 року та січні 2016 року направлені запити до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району щодо наявності майна, яка листами від 25.12.2015 року та від 27.01.2016 року повідомила про відсутність можливості надати житло ОСОБА_1 та його сім'ї у звязку з відсутністю на балансі сільської ради житла, придатного для проживання; зроблені виїзди до місцезнаходження боржника, в результаті яких встановлено, що майно, яке підлягає передачі ОСОБА_1 в рахунок виконання судового рішення, на балансі сільської ради не числиться, інше аналогічне нерухоме майно на балансі сільської ради відсутнє. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на балансі ОСОБА_2 сільської ради знаходяться два житлових будинки, в одному з яких по вул. Колективістів, 51, наявне вільне житлове приміщення, яке пропонувалось ОСОБА_1, проте останній від нього відмовився посилаючись на те, що воно не відповідає вимогам, що ставляться до житлових приміщень, і це підтверджується актом державного виконавця від 19.11.2014 року; іншого вільного житлового приміщення на балансі сільської ради немає.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 раніше неодноразово звертався до суду з заявами про зміну способу виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року в частині зобовязання надати йому квартиру по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського р-ну та обл., в яких просив стягнути з ОСОБА_2 сільської ради на його користь відшкодування за неотримане житло, яке становить опосередковану вартість новозбудованого житла з господарськими будівлями по Україні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.03.2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2014 року, заяву ОСОБА_1 задоволено, змінено спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року, а саме: замість "зобов'язати КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликово Полтавського району Полтавської області" змінено на "стягнути з ОСОБА_2 сільської ради на користь ОСОБА_1 компенсацію за не отримане житло в розмірі 723 335,00 грн."

Вказані судові рішення скасовано ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014 року.

Зі змісту ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014 року вбачається, що скасовуючи ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 03.03.2014 року, та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2014 року, суд касаційної інстанції виходив з наступного.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Місцевий суд, задовольняючи заяву, змінив спосіб виконання судового рішення, а саме: замість зобов'язання КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по по вул. Калініна в с. Куликово Полтавського району Полтавської області" змінив на стягнення з ОСОБА_2 сільської ради на його користь компенсації за не отримане житло в розмірі 723335,00 грн., посилаючись на відсутність у відповідача майна, у вигляді будинку, який був наданий ОСОБА_1 відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 1999 року.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення, суд замість зобов'язання надати житло стягнув грошову компенсацію, змінивши таким чином рішення по суті, що був не вправі робити.

Також суд враховує висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2016 року за наслідками касаційного розгляду справи за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10.03.1999 року в цій же цивільній справі (провадження № 6/553/15/2016, справа № 2-101/99).

Відповідно до вказаної ухвали, зміна способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) фактично є зміною рішення по суті та самостійно змінюється спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України. Враховуючи, що запропонований заявником спосіб виконання судового рішення про стягнення з органу місцевого самоврядування на його користь коштів замість зобовязання вчинити дії з передачі йому квартири фактично змінить рішення суду по суті, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

В заяві, яка є предметом розгляду суду по даній справі, заявник просить змінити спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року у спосіб визначений судом, в іншому випадку зазначити, як повинно виконатися рішення суду в теперішній час або винести ухвалу про заміну способу виконання рішення суду від 10.03.1999 року у спосіб, запропонований, заявником, а саме: замість "зобовязати КСП ім. Благоєва надати ОСОБА_1 квартиру по вул. Калініна в с. Куликово Полтавського району Полтавської області" замінити на "зобовязати ОСОБА_2 сільську раду купити аналогічне, рівноцінне житло, яке указано в рішенні суду від 10.03.1999 року, житлова площа якого становить 69,9 кв.м., і надати ОСОБА_1М."

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

В ч. 3 ст. 373 ЦПК України визначено, що питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з'ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Зважаючи на те, що вирішення питання про зміну способу виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року ініційоване стягувачем ОСОБА_1, а не судом в порядку ч. 3 ст. 373 ЦПК України, суд не знаходить підстав для визначення способу такої зміни саме судом на власний розсуд.

При розгляді справи суд враховує підстави, наведені заявником в обґрунтування заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, та вирішує справу в межах його вимог.

Згідно заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду від 10.03.1999 року, яка є предметом розгляду по даній справі, вбачається, що підставою звернення до суду стало те, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або аналогічне майно, яке можливо надати в рахунок виконання рішення суду, що заявник вважає винятковими обставинами, достатніми для застосування положень ст. 373 ЦПК України.

Те, що на балансі ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району в даний час відсутнє житлове приміщення, яке може бути виділене у користування заявнику, обґрунтовано доводиться наявними у матеріалах справи документами.

Згідно змісту рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.1999 року, про зміну способу виконання якого ставить питання заявник, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виселені з квартири по вул. Калініна в с. Куликівка Полтавського району та області, а на боржника, яким в даний час є ОСОБА_2 сільська рада Полтавського району та області, покладено обовязок виділити цю квартиру ОСОБА_1

Очевидно, що предметом спору було житлове приміщення, яке перебувало у власності КСП імені Благоєва та згодом перейшло на баланс ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району. При цьому, судом не вирішувалося питання про виділення спірного житлового приміщення у власність ОСОБА_1

В п. 40 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05 липня 2012 року, яке набуло статусу остаточного 19 листопада 2012 року, визначено, що навіть якщо заявник і мав захищене законом право вселитися та проживати у квартирі, про яку йдеться, вона не стала його житлом в розумінні ст. 8 Конвенції, у звязку з чим в п. 41 Рішення зазначено про відхилення скарги в цій частині відповідно до п.п. а п. 3 та п. 4 ст. 35 Конвенції.

За наслідками виконання рішення Ленінського районного суду від 10 березня 1999 року заявник мав отримати житло не у власність, а у найм.

Відповідно до п. 48 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини від 5 липня 2012 року Суд належним чином врахувавши свої висновки у справі зазначає, що найвідповіднішою формою відшкодування буде виконання судового рішення від 10 березня 1999 року, яким було підтверджено право заявника на оренду квартири. Таким чином заявник буде, наскільки це можливо, повернутий у становище, яке мав до порушення ст.6 Конвенції.

Зі змісту запропонованого заявником варіанту зміни способу виконання рішення суду вбачається, що він просить фактично покласти на боржника ОСОБА_2 сільську раду Полтавського району обовязок вчинити дії з придбання нерухомого майна з певними характеристиками, яке в подальшому має бути передане ОСОБА_1

При цьому, з огляду на те, що спосіб виконання судового рішення являє собою послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, тоді як порушене заявником питання про покладення обовязку на відповідача придбати нерухоме майно потребує повного і всебічного з'ясування обставин справи, підтверджених доказами, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, тобто обґрунтованість таких вимог потребує доказування в порядку позовного провадження.

Відтак, на переконання суду, запропонований заявником ОСОБА_1 варіант заміни способу виконання судового рішення фактично призведе до зміни рішення по суті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника фактично зводяться не до зміни способу виконання рішення суду, а до зміни способу правового захисту його порушених прав, тоді як на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту прав стягувача, ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в такому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, тобто до вирішення вимог, які не були предметом розгляду суду першої інстанції та потребують доказування в порядку позовного провадження, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

У ХВ А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8