Провадження № 2/127/397/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Прокопчук А.В.,

при секретарі - Поливаній Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року, за ним визнано право власності на майно, яке зберігається у ОСОБА_4, а саме: вазу h = 300, сіра (Кальяри) у кількості чотири штуки; поливну систему для саду; бензопилу ЕІНЕLLN; умивальник ОСОБА_6 с/о у кількості дві штуки; компресор; подрібнювач; прес гідравлічний у кількості три штуки; насос штукатурний; ванну металеву у кількості дві штуки; каністру металеву ємкістю по 20 літрів в кількості чотири штуки; коптильну металеву; плуг ручний; сітку «Рабіца» довжиною 50 метрів; лещата слюсарні; електроточило (заточувальний станок); ресори до автомобіля марки ГАЗ 53 у кількості 4-ри штуки.; плитку керамічну «Піастрелла» у кількості 15,3 кв.м. та парасольку пляжну. Всього майна на загальну суму 15 103,17 грн. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати вищевказане рішення суду та добровільно повернути йому вказане майно, однак йому було відмовлено. В звязку з цим, в травні 2016 року ОСОБА_3 направив відповідачу лист-вимогу, який був залишений без відповіді та виконання. Оскільки, ОСОБА_4 досі продовжує вільно користуватися зазначеним майном, ОСОБА_3 змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить витребувати у відповідача належне йому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області у цивільній справі № 127/26804/13-ц від 05.11.2015 року, яке набрало законної сили 17.11.2015 року, наступне майно:

-ваза h = 300, сіра (Кальяри) у кількості чотири штуки, придбану 11.11.2008 року (видаткова накладна № НМРНт-00001024 від 11.11.2008 року), б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 95 грн. на суму 380,00 грн.;

-поливну систему для саду, придбану у жовтні 2008 року (квитанція до прибуткового касового ордеру № 16294 від 10.10.2008 року) б/у, дійсною варістю 2 000 грн.;

-бензопилу ЕІНЕLLN, придбану 06.09.2008 року (податкова накладна від 06.11.2008 року) б/у, дійсною вартістю 689 грн.

-умивальник ОСОБА_6 с/о у кількості дві штуки, придбаний 18.02.2009 року (видаткова накладна № 08-1655/48 від 18.02.2009 року) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожен по 119 грн. на суму 239,98 грн.;

-компресор, придбаний в 1995 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 800 грн.;

-подрібнювач, придбаний у січня 1998 року (документи втрачено), б/у, дійсною вартістю 2 000 грн.;

-прес гідравлічний у кількості три штуки, придбаний у січні 1998 року (документи втрачено) б/у, дійсною вартість по ціні за кожен по 1 500 грн. на суму 4 500 грн.;

-насос штукатурний, придбаний у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 1 000 грн.;

-ванну металеву, у кількості дві штуки, придбану у 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 200 грн. на суму 400 грн.;

-каністру металеву, ємкістю по 20 літрів в кількості чотири штуки, придбану 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 100 грн. на суму 400 грн.;

-коптильну металеву, придбану у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 3000 грн.;

-плуг ручний, придбаний в 2007 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 200 грн.;

-сітку «Рабіца» довжиною 50 метрів, придбану у 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною ціною по 12,00 грн. за 1 метр на суму 600 грн.;

-лещата слюсарні, придбані в 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 250 грн.;

-Електроточило (заточувальний станок), придбаний у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 350 грн.;

-ресори до автомобіля марки ГАЗ 53 у кількості 4-ри штуки, придбані у 2000 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю кожного по 50 грн., загальною вартістю 200 грн.;

-плитку керамічну «Піастрелла» у кількості 15,3 кв.м., придбану 21.11.2008 року (видаткова накладна № 08-1585/46 від 21.11.2008 року) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 38,90 грн., на суму 595,17 грн.;

-парасольку пляжну, придбану у 2007 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 500 грн. Всього майна на загальну суму 15 103,17 грн. та передати його позивачу, а також просить стягнути з відповідача на його користь всі судові витрати.

Ухвалою суду від 12 січня 2017 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 було задоволено та залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додав, що під час розгляду справи № 127/26804/13-ц про поділ спільного майна подружжя, спірне майно було описане державним виконавцем. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав тому, що немає всіх індивідуальних ознак спірного майна та не відомо, де воно знаходиться.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 не з?явилася, надавши суду заяву з проханням відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі.

Також частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року по справі № 127/26804/13-ц, яке набрало чинності 17.11.2015 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна задоволено частково та визнано за ОСОБА_3 право власності на наступне майно: причіп легковий-В, марки ПА, моделі 004, номер шасі 488602/48, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008; Телевізор JVC, б/у,; Ваза h =300 сіра (Кальяри) у кількості 4 шт. б/у; Поливна система для саду, б/у; Бензопила EIHELLN, б/у; ОСОБА_7 ОСОБА_6 с/о у кількості 2 шт., б/у; Компресор, б/у; Подрібнювач, б/у.; Прес гідравлічний, у кількості 3 шт., б/у; Насос штукатурний (розячинонасос), б/у; Ванна металева (сталева), у кількості 2 шт., б/у; Каністра металева, ємкістю по 20 літрів, у кількості 4 шт. б/у; Коптильня металева (коптильна установка), б/у; Плуг ручний, б/у; Сітка «Рабіца» довжиною 50 метрів, б/у; Лещата слюсарні, б/у; Електроточило (заточувальний станок), б/у; Ресори до автомобіля марки ГАЗ 53 у кількості 4 шт., б/у; Плитка керамічна «Піастрела» у кількості 15,3 кв.м., б/у; Парасолька пляжна, б/у (а.с. 6-11).

Зі змісту даного рішення суду вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вживались заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема, ним 18 травня 2016 року направлялась вимога ОСОБА_4 про добровільне повернення належного на праві власності йому спірного майна (а.с. 13-14). Факт відправки даної вимоги підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15), з якого вбачається копію вимоги від 18.05.2016 року відповідач отримала 26.05.2016 року, однак до цього часу вона залишена без відповіді та виконання.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 55 Основного Закону України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (п.п. 1,2 ст. 319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Рішенням Європейського суду по правам людини справа «ОСОБА_1 (MARCKX) проти Бельгії» від 13.06.1979 року в пункті 63 стосовно статті першої Протоколу першого Європейської конвенції з прав людини зазначено, що визнаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном стаття перша по своїй суті є гарантом права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

В п.п. 19, 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння.

Суд звертає увагу на те, що право власності позивача на спірне майно, ним доведена, а саме рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року.

Підтвердженням факту того, що спірне майно знаходиться у відповідача є покази представника позивача про те, що спірне майно було описане державним виконавцем, а також заявою третьої особи, що схоже майно знаходиться у її будинку.

Слід зазначити, що відповідач ОСОБА_4 проживає разом із своєю матір'ю третьою особою ОСОБА_5 за спільною адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5, про витребування майна з чужого незаконного володіння знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2405,39 грн. витрат на оплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 386, 387 ЦК України, п.п. 19, 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5, про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати в ОСОБА_4 належне ОСОБА_3 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2015 року у цивільній справі № 127/26804/13-ц, наступне майно:

-ваза h = 300, сіра (Кальяри) у кількості чотири штуки, придбану 11.11.2008 року (видаткова накладна № НМРНт-00001024 від 11.11.2008 року), б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 95 грн. на суму 380,00 грн.;

-поливну систему для саду, придбану у жовтні 2008 року (квитанція до прибуткового касового ордеру № 16294 від 10.10.2008 року) б/у, дійсною варістю 2 000грн.;

-бензопилу ЕІНЕLLN, придбану 06.09.2008 року (податкова накладна від 06.11.2008 року ) б/у, дійсною вартістю 689 грн.

-умивальник ОСОБА_6 с/о у кількості дві штуки, придбаний 18.02.2009 року (видаткова накладна № 08-1655/48 від 18.02.2009 року) б/у, дійсною вартістю за кожен по 119 грн. на суму 238 грн.;

-компресор, придбаний в 1995 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 800 грн.;

-подрібнювач, придбаний у січня 1998 року (документи втрачено), б/у, дійсною вартістю 2 000 грн.;

-прес гідравлічний у кількості три штуки, придбаний у січні 1998 року (документи втрачено) б/у, дійсною вартість по ціні за кожен по 1 500 грн. на суму 4 500 грн.;

-насос штукатурний, придбаний у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 1 000 грн.;

-ванну металеву, у кількості дві штуки, придбану у 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 200 грн. на суму 400 грн.;

-каністру металеву, ємкістю по 20 літрів в кількості чотири штуки, придбану 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 100 грн. на суму 400 грн.;

-коптильну металеву, придбану у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 3000 грн.;

-плуг ручний, придбаний в 2007 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 200 грн.;

-сітку «Рабіца» довжиною 50 метрів, придбану у 1999 році (документи втрачено) б/у, дійсною ціною по 12,00 грн. за 1 метр на суму 600 грн.;

-лещата слюсарні, придбані в 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 250 грн.;

-Електроточило (заточувальний станок), придбаний у 1996 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 350 грн.;

-ресори до автомобіля марки ГАЗ 53 у кількості 4-ри штуки, придбані у 2000 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю кожного по 50 грн., загальною вартістю 200 грн.;

-плитку керамічну «Піастрелла» у кількості 15,3 кв.м., придбану 21.11.2008 року (видаткова накладна № 08-1585/46 від 21.11.2008 року) б/у, дійсною вартістю по ціні за кожну по 38,90 грн., на суму 595,17 грн.;

-парасольку пляжну, придбану у 2007 році (документи втрачено) б/у, дійсною вартістю 500 грн.;

і передати зазначене майно ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: