Справа № 236/326/17
16 березня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Бікезіної О.В.
за участю: секретаря Плаксіної Є.В.,
позивача ОСОБА_1,
свідків : ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
10.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Вишнева (3-ї Пятирічки), 29 в м. Лиман Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 грудня 2002 року рідна мати позивача ОСОБА_6 подарувала йому житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Вишнева (3-ї Пятирічки), 29 в м. Лиман Донецької області. На момент укладення договору дарування у зазначеному будинку був зареєстрований рідний брат позивача ОСОБА_4, який з моменту реєстрації 27 травня 1992 року фактично не проживає у будинку. Теперішнє місце знаходження відповідача ОСОБА_4 не відоме. Також, 22 липня 2009 року у будинку була зареєстрована донька позивача ОСОБА_5, яка у лютому 2012 року виїхала з міста ОСОБА_7, теперішнє місце знаходження відповідача ОСОБА_5 не відоме. Відповідачі добровільно припинити реєстрацію не бажають, що обмежує права позивача в користуванні та розпорядженні будинком. За таких обставин позивач просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком №29 по вул. Вишнева (3-ї Пятирічки) в м. Лиман (ОСОБА_7) Донецької області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, привів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 83).
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, належним чином в порядку ч. 3 ст.76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули (а.с. 74-78).
З огляду на це, за клопотанням позивача, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи відповідно до гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Судом у судовому засіданні допитані свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є сусідами позивача та підтвердили той факт, що в будинку № 29 по вул. Вишневій (3-ї Пятирічки), м. Лиман Донецької області ОСОБА_4, який є рідним братом ОСОБА_1 не проживає з 1990-х років та ОСОБА_5, яка є донькою ОСОБА_1, виїхала з будинку в 2012 році, речей їх в будинку не має. Місце перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їм не відомо.
Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок № 29 по вул. Вишнева (3-ї Пятирічки) в м. Лиман Донецької області згідно договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 13 грудня 2002 року серії ВАС № 440208 (а.с.21).
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_4 (з 27.05.1992 року) та ОСОБА_5 (з 22.07.2009 року) підтверджується відповідними записами у Домовій книзі для реєстрації громадян, які мешкають в будинку № 29 по вул. Вишнева (3-ї Пятирічки) в м. Лиман Донецької області (а.с.7-11).
Також, відповідно до довідки виданої Лиманською міською радою 21.02.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (3-ї Пятирічки), м. Лиман Донецької області (а.с. 35).
Відповідно до довідки, виданої 07.02.2017 року, складеної представником мікрорайону «Південний», зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (3-ї Пятирічки), м. Лиман Донецької області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично не проживають, речей їх в будинку не має (а.с. 6).
Згідно з відомостей, які містяться в акті від 16.02.2017 року, що його складено сусідами позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (3-ї Пятирічки), м. Лиман Донецької області брат позивача ОСОБА_4 та донька позивача ОСОБА_5 фактично не проживають, речей їх в будинку не має (а.с. 28).
Право власності є непорушним і відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України до членів сімї власника жилого будинку належать діти власника та інші особи, які користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Матеріали справи свідчать про те, що іншої домовленості між позивачем та відповідачами про підстави втрати права користування житлом не існувало.
Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року розяснено, що відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом.
За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про
смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Позивач ОСОБА_8, як власник будинку, має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Наявність реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку, обмежує права ОСОБА_8 як власника, і він на підставі ст. 391 ЦК України має право вимагати в судовому порядку усунення перешкод у здійсненні такого права.
Обраний ОСОБА_8 спосіб захисту порушеного права - визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, ґрунтується на вимогах закону і є достатнім для відновлення його порушеного права, оскільки є підставою для зняття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з реєстрації місця проживання в порядку ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
Враховуючи, що відповідачі з власної ініціативи без поважних причин не користуються будинком, який належить позивачу на праві власності, ОСОБА_4 з 2003 року, а ОСОБА_5 - з 2012 року, тобто понад один рік, до теперішнього часу добровільно не припинили реєстрацію у вказаному будинку, будинком не цікавляться, чим чинять перешкоди позивачу у здійсненні його права на отримання соціальної допомоги, пов'язаної з підвищенням тарифів на комунальні послуги, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_6 України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" № 984-VIII від 04.02.2016 року м. Красний Лиман Донецької області перейменований в м. Лиман Донецької області.
Також Рішенням Краснолиманської міської ради від 27.01.2016 № 7/5 - 109 вул. 3-ї П'ятирічки в м. Лиман (ОСОБА_7) перейменована на вул. Вишневу.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 391, ЦК України, ст.ст. 3,8, 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, Законом України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком №29 по вул. Вишнева (3-ї Пятирічки) в м. Лиман (ОСОБА_7) Донецької області.
Відповідачі протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення можуть подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачами про перегляд щодо них заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 20.03.2017 року.

Суддя -