Справа № 466/5969/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасим'яку Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

у липні 2016 року Львівський міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 6933,87 грн. та судовий збір.

Як на підставу своїх вимог позивач зазначав, що Львівський міський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2009 року було задоволено позовні вимоги Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 щодо стягнення коштів - допомоги по безробіттю та вартості професійного навчання.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, а постанову Львівського окружного адміністративного суду - скасовано. Судом апеляційної інстанції постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 6933,87 грн. допомоги по безробіттю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.12.2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013 року скасовано та провадження у справі закрито, оскільки даний спір не є публічно - правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів та роз'яснено право на звернення до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 звернулась до Львівського міського центру зайнятості в |пошуках роботи 01.07.2008 року. Статус безробітного ОСОБА_1 було надано 08.07.2008 року на підставі її заяви. У цій заяві відповідач підтвердила, що «...не виконую роботи (не надаю послуги) відповідно до укладеного договору цивільно-правового характеру ...».

За час перебування на обліку відповідач отримала матеріальне забезпечення (допомогу по безробіттю) та соціальні послуги.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» «...безробітні, зобов'язані своєчасно подати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг». Таким чином, відповідач не виконала обов'язки застрахованої на випадок безробіття особи, внаслідок чого безпідставно отримувала допомогу з безробіття.

Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», отримана інформація про дохід відповідача в період перебування на обліку як безробітного. На підтвердження цих даних здійснено перевірку достовірності інформації отриманої при обміні даними з ДПА (акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхуванняна випадок безробіття» від 14.09.2009 року № 816 Львівського міського центру зайнятості) та з'ясовано що ОСОБА_1 01.10.2008 року уклала договір цивільно-правового характеру з ВАТ „Туристично - готельний комплекс „Дністер".

Відповідно до ст.2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи немають заробітку або інших, передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості, як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Тому відповідач отримуючи дохід не могла підпадати під категорію безробітного, отримувати соціальні послуги та матеріальне забезпечення.

З дня укладання цивільно - правового договору ОСОБА_1 стала зайнятою особою, не могла перебувати на обліку в центрі зайнятості і отримувати матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги.

Сума матеріального забезпечення на випадок безробіття, отриманої ОСОБА_1, за період з 01.10.2008 року по 02.07.2009 року становить 6933.87 грн.

Представник позивача Водолазський Д.Д. в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на доводи, які викладені в ньому.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов заперечила. Додатково пояснила, що з її пенсії стягуються кошти в розмірі 6933,87 грн. на користь Львівського міського центру зайнятості на підставі постанови, яка видана державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 08 липня 2008 року відповідач ОСОБА_1 звернулася у Львівський міський центр зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної, у зв'язку з чим 08 липня 2008 року їй надано такий статус та призначено допомогу по безробіттю.

01 грудня 2008 року між ВАТ «Туристично - готельний комплекс «Дністер» та ОСОБА_1 було укладено договір підряду. Згідно з п.1 вищевказаного договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виконаню робіт прибирання готельних номерів після ремонту і погоджує термін виконання 31 грудня 2008 року (а.с.7).

Відповідно до висновку в акті розслідування страхових випадків №816 від 14.09.2009 року, під час реєстрації у центрі зайнятості відповідач не повідомила, що прийнята на роботу ВАТ «Туристично - готельний комплекс «Дністер», що призвело до незаконного отримання статусу безробітного та допомоги з безробіття (а.с.4).

Сума матеріального забезпечення на випадок безробіття, яку отримала ОСОБА_1 в період з 01 жовтня 2008 року по 02 липня 2009 року становить 6933,87 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.9).

Судом встановлено, що у провадженні Львівського окружного адміністративного суду знаходилася справа за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 6933,87 грн., виплачених в якості допомоги по безробіттю та 1005,34 грн., витрачених на її навчання. Постановою від 25 грудня 2009 року даний позов було задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року постанову від 25 грудня 2009 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського центру зайнятості 6933,87 грн.

Ухвалою вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2016 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року скасовано, а провадження у справі закрито (а.с.17-18).

У листі №3556/0402-28 від 13.05.2016 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області зазначено, що з пенсії ОСОБА_1 проводяться стягнення на підставі постанови ВП №38901025 від 26.07.2013 та постанови ВП №38820046 від 23.07.2013 року, які видані Галицьким ВДВС ЛМУЮ. Згідно із постановою ВП №38820046 проводяться стягнення, зокрема, борг в сумі 6933,87 грн. на користь Львівського міського центру зайнятості утримується з 01 серпня 2013 року. За період з 01 серпня 2013 року по 31 травня 2016 року утримано 5158,65 грн. Залишок нестягнутих сум станом на 01 червня 2016 року становить 1775,28 грн.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості.

Відповідно до ч.3 ст.36 цього Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 31 та ч. 3 ст. 36 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до вимог ст.10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1,4 ст.61 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що з пенсії відповідача ОСОБА_1 вже проводяться стягнення в сумі 6933,87 грн. на користь Львівського міського центру зайнятості на підставі постанови ВП №38820046 державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ, суд приходить до висновку, що позов Львівського міського центру зайнятості не підлягає до задоволення.

Крім того, позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, пропустив також трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» , суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити за їх безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська