1Справа № 335/1560/17 2-о/335/26/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Воробйова А.В. при секретарі Тараненко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення юридичного факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті його бабусі.

В заяві зазначив, що він є онуком померлої ОСОБА_2 (ОСОБА_3), яка померла 06 листопада 2016 року в м. Судак, с. Дачне у Республіці ОСОБА_4 на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії I- АЯ № 563704 виданим органом, Судацького міського відділу записи актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерстві юстиції Республіки ОСОБА_4, 08 листопада 2016 року, затверджений печаткою.

При звернені до Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою проведення державної реєстрації смерті, зясувався той факт, що по наданим ним документам про смерть він не може вчинити зазначені дії, оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території не мають юридичної сили на території України.

Заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 06.11.2016 року в м.Судак, с.Дачне у Республіці ОСОБА_4

В судове засідання заявник не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, причина неявки суду невідома.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до розяснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Зі змісту заяви, свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 563704 від 08.11.2016 р., встановлено, що смерть ОСОБА_2 (ОСОБА_3), уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 мала місце 06 листопада 2016 року в м. Судак, с. Дачне у Республіці ОСОБА_4

При зверненні до Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, яка померла 06.11.2016 року .

Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України сухопутна територія Автономної Республіки ОСОБА_4 та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсною і не створює правових наслідків.

Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про смерть серія І-АЯ № 563704 від 08.11.2016 р., видане Судацьким міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки ОСОБА_4, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4ст. 273 ЦПК України і полягає у зясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України.

Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_4 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_4 України, підлягає негайному виконанню, у звязку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Відповідно до п.4 ст.257-1 ЦПК, Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_4 України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_4 України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання

Керуючись ст.3,9,18 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території від 15 квітня 2014 року, ст.ст.7,10,15,16,60,61,88,209,256,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення юридичного факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 (ОСОБА_5), яка настала 06 листопада 2016 року в м.Судак, с.Дачне у Республіці ОСОБА_4

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення негайно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи, а також видати заявнику.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Воробйов