№2/263/253/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Єрмоленко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення, третя особа ОСОБА_3, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення та вселення, треті особи: Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, слідчий Центрального ВП ГУНП України в Донецькій області Тверітіна О.С.,

В С Т А Н О В И В :

26.10.2016 року Виконавчий комітет Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення - з квартири АДРЕСА_2 В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року, яке набуло чинності, визнано відумерлою спадщину у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_2, а також визнано право власності на вказану квартиру за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради Донецької області. На підставі вказаного рішення суду 03 лютого 2016 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення №21, пунктом 9 якого зазначену квартиру надано ОСОБА_3, якому 22.02.2016 року видано ордер на право на зайняття її. Проте, ОСОБА_3 не може вселитися у спірне житло, оскільки в ньому безпідставно проживають відповідачі. На підставі викладеного просить виселити відповідачів зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

08.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про їх виселення з житлового приміщення - з квартири АДРЕСА_2 та про його вселення до вказаної квартири. В обґрунтування вимог наведені підстави, зазначені у первісному позові.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, проте документальне підтвердження причин неявки суду не надано.

Суд вважає, що причини неявки представника позивача - юридичної особи, яка має у складі юридичний відділ, працівники якого беруть участь у розгляді інших судових справ, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди відповідачів ухвалює рішення. При цьому суд зауважує, що представник позивача в минулих засіданнях позов підтримала і не надала суду заяву про відмову від позову або про залишення позову без розгляду.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти позовних вимог, оскільки судові рішення, які були підставою для подачі позову - скасовані. ОСОБА_1 є спадкоємцем спірної квартири, у зв'язку з чим правомірно проживає в ній разом із дружиною.

Третя особа ОСОБА_3 надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року у справі окремого провадження за заявою Маріупольської міської ради: визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 30,24 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., а також визнано право власності на вказану квартиру за територіальною громадою в особі Маріупольської міської ради Донецької області.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 березня 2016 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 листопада 2016 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 скасовані рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 17 березня 2016 року, а справа направлена на новий судовий розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2017 року за результатами розгляду заяви Маріупольської міської ради про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 листопада 2016 року відмовлено у допуску до провадження справи за заявою Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 січня 2017 року у справі окремого провадження залишено без розгляду заяву Маріупольської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року відхилено апеляційну скаргу Маріупольської міської ради та залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 січня 2017 року.

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №21 від 03 лютого 2016 року (п.9) однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 надано ОСОБА_3

Згідно з корінцем ордеру №007327 серія КО від 22.02.2016 року, виданим Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №21 від 03 лютого 2016 року ОСОБА_3, сім'я якого складається з одної особи, надано право на зайняття квартири АДРЕСА_2 наданих документів вбачається, що у спірній квартирі проживали ОСОБА_6, яка померла 27 липня 2004 року, та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В даний час у спірній квартирі проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ОСОБА_1 є спадкоємцем майна свого діда ОСОБА_8 і питання визнання права власності на вказану нерухомість розглядаються судом.

Статтею 61 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування . Так, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.3 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення.

Суд вважає, що оскільки на даний час існує спір про право власності на спірне житло, а рішення суду, яким за територіальною громадою визнано право власності скасовано, і відповідно, відсутня правова підстава, за якою було прийнято рішення про надання житла іншій особі, то позов задоволенню не підлягає. Оскільки суд відмовляє в задоволенні первісного позову, то в задоволенні позову ОСОБА_3 слід також відмовити.

Крім того, на час розгляду даної справи відсутні докази порушення прав Виконавчого комітету Маріупольської міської ради та ОСОБА_3

На підставі Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення та вселення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко