Справа № 461/5669/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/6686/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

за участю: ОСОБА_2 та її представника

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 03 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що рішення суду прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, неповно з`ясовані обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно досліджено докази. Вказує, що суд приймаючи рішення зазначає, що позивачем не надано жодного допустимого та належного доказу, який б підтверджував вимоги викладені у позовній заяві, проте представником позивача зазначалось що в позивача наявні докази ухилення відповідача від батьківських обов`язків, проте на момент розгляду позивач перебувала за межами території України, у зв`язку з чим немогла надати підтверджуючих доказів. Вказує, що суд першої інстанції в оспорюваному рішенні вказав про обов`язок доказування лише однієї сторони, допустивши порушенням основоположних принципів судочинства, а саме рівності усіх учасників процесу та змагальності сторін.

Просить скасувати Галицького районного суду м.Львова від 03 жовтня 2017 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 звернулась до Галицького районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_4 з позовом про стягнення аліментів на дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, за минулий час, а саме за період з лютого 2016 року по 02 серпня 2017 року, у розмірі 1/3 частки від отриманих доходів.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий період, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження саме факту ухилення відповідача від сплати аліментів, а також того, що позивачем вживались заходи щодо одержання аліментів від відповідача у спірний період.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Належними та допустимими доказами того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача можуть бути документи, які підтверджують звернення одного з батьків у різні органи, зокрема, у фонд зайнятості щодо розшуку місця роботи одного з батьків, за місцем роботи батька про встановлення дійсного розміру його зарплати, про оголошення розшуку, документи про одержання тимчасової державної допомоги на дитину, копія рішення про визнання батька безвісно відсутнім, копія рішення про визнання батька обмежено дієздатним у зв'язку із зловживанням ним спиртних напоїв.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові №6-3970св10, який в силу ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи підтверджено ухилення відповідача від сплати аліментів, а також те, що позивачем вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача у спірний період, не знайшли свого підтвердження.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_4 або до будь-яких державних органів за отриманням аліментів у вказаний період як це передбачено відповідно до вимог закону.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Покликання апелянта на лист Галицької районної адміністрації від 11.08.2017року за№3-4525 , який долучено до апеляційної скарги, колегія вважає, що в силу ст.ч.1ст.303 ЦПК України оскільки такий не був предметом розгляду в суді першої інстанції та не може слугувати підставою для скасування рішення .

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді