ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/221/17
Провадження № 2/516/136/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Саратовській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.08.2011р. на загальну суму 106000 грн., в тому числі: 6581грн. 05 коп. заборгованість за кредитом, 99418 грн. 95 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також понесених ним судових витрат по справі в сумі 1600 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання за зазначеним кредитним договором.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у своїй письмовій заяві також просить суд в порядку забезпечення позову: накласти арешт на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання свого зобов»язання, не здійснює щомісячні погашення за кредитом, та відчуження ним його частки у вищевказаній нерухомості може зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, в зв»язку з чим просить задовольнити заяву.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що зазначена заява підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам визначеним ст.ст.151-152 ЦПК України. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, в основному застосовується судом у тих випадках, коли йдеться також про повернення позики, тобто коли майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що у майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його неможливим. При цьому арештом є тимчасове позбавлення особи можливості відчужувати певне майно, що передбачає заборону розпоряджатися будь-яким чином таким майном або використовувати його.

Щодо заборони вчиняти певні дії, то таке забезпечення передбачає заборону вчиняти конкретно визначену дію /дії/.

Частинами 2 та 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зокрема, арешт повинен накладатись на суму, яка не повинна значно перевищувати ціну позову.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

На підставі наведеного, суд повертає ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заяву про забезпечення позову, в зв»язку з недодержанням вимог, визначених ст. 151 ЦПК України, оскільки суду не зрозуміло який саме вид забезпечення позову необхідно застосувати із обґрунтуванням його необхідності (арешт на майно, який передбачає заборону розпоряджатися будь-яким чином таким майном або використовувати його, або заборону вчиняти певні (конкретні) дії), вимога заявника про накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, є не коректною, так як це два різних види забезпечення позову, і не випливають один з одного, хоча обидва одночасно можуть бути застосовані, але окремо заявлені.

Крім того, заявником не надані відомості, необхідні для забезпечення позову, а саме: відомості щодо вартості зазначеної частки нерухомості, що в цілому також позбавляє суд можливості зробити висновок про співмірність виду забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», про забезпечення позову, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя