Cправа № 399/1003/16-ц
Провадження № 2/399/61/17
РІШЕННЯ

Іменем України

7 лютого 2017 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та виселення,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила право на проживання в житловому будинку, який належить позивачу на праві власності і знаходиться в АДРЕСА_1 та висилити її з помешкання позивача.

Позов мотивує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачеві на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Онуфріївською державною нотаріальною конторою 22 грудня 2009 року. Декілька років назад позивач надала згоду на реєстрацію місця проживання в будинку ОСОБА_4, мати якої перебувала у шлюбі з її сином Зареєстрована ОСОБА_4 з будинку в серпні 2014 року виселилась разом з матір"ю, але з реєстрації місця проживання не знялись. На день звернення до суду з позовом дитина проживає за іншою адресою і в будинку позивача не з"являєтья.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала через те, що їй нема де зареєструвати дитину.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом /а.с.7/.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до довідки Павлиської селищної ради за вих. № 2325 від 07.12.2016 року ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про народження відновідач ОСОБА_2 є матір"ю ОСОБА_4 /а.с. 28/.

Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки здійснюється в судовому порядку.

Згідно ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Враховуючи, що відповідач з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, добровільно покинули спірне приміщення і з 2014 року в житловому будинку не проживають суд вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням.

При таких обставинах, малолітню дитину відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням: житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

В задоволенні вимоги позивача про виселення ОСОБА_4 з домоволодіння АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вона в спірному будинку не проживає й це незаперечується сторонами по справі, а тому дана вимога є безпідставною.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та виселення задовольнити частково.

Визнати малолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку міста Миргород Полтавської області, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2017 року.

Суддя М.М. Лях