РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Кремінна

Справа № 414/2193/17

Провадження № 2/414/627/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в обгрунтування якого зазначив, що 5 березня 2017 року між ними було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, житлової квартири. На момент укладення договору сторони домовилися щодо його усіх істотних умов. Позивач передав відповідачу обумовлену суму грошей, а відповідач позивачу копії правовстановлюючих документів на зазначене майно та обіцяв згодом посвідчити нотаріально укладений договір. Проте до цього часу відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору, а тому позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на нерухоме майно - житлову квартиру, що знаходиться за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Тітова, 12/84.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили визнати договір купівлі-продажу дійсним.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Суд приймає визнання позову відповідачем на підставі ст. 174 ЦПК України та вважає за можливе розглянути справуза його відсутності.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 05 березня 2017 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 130 000 грн., за усним договором купівлі продажу нерухомого майна, - «житлова квартира» за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Тітова, 12/84, що підтверджено письмовими доказами, а саме розпискою (а.с. 12).

Житлова квартира за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Тітова, 12/84 належить відповідачеві ОСОБА_3Вна праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Кремінської державної нотконтори ОСОБА_4П, зареєстровано в реєстрі за № 347, зареєстровано в Кремінському РБТІза №186/12 дод.ст 120 (ас15-16) та збігається із даними технічного паспорту, (а.с. 13-14,17).

Сторона ухилилася від нотаріаьного посвідчення договору, протягом шести місяців не вчинила жодної дії щодо такого посвідчення, що випливає із суті позовної заяви, показів позивача та заяви відповідача, який постійно занаходиться у відрядженнях (ас32).

Відповідно до експертного висновку про оцінку, вартість квартири за вказаною вище адресою становить 130730,00 грн. (а.с. 18-22).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ № 6-1288цс17 від 06 вересня 2017 року, згідно якої суди дійшли неправильного висновку про те, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується до спірних правовідносин у звязку з необхідністю державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

ВСУ в своїй постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлової квартири. Відповідно до вказаної домовленості позивач передав відповідачу 130000 грн. в рахунок вартості квартири, а відповідач відповідно копії документів про право власності та обіцяв посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально. Але, не виконуючи тривалий час взятий на себе обовязок по нотаріальному посвідченню договору, відповідач ухилився від подальшого його посвідчення та натепер втрачена можливість посвідчення договору нотаріально, оскільки відповідач постійно знаходиться у відїздах, на протязі більше ніж півроку ухиляється від нотаріального посвідчення договору, внаслідок чого порушуються права позивача, а тому є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу житлової квартири за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Тітова, 12/84 дійсним.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 16,220,328,640,657 ЦК України та керуючись ст. ст.10,11,60,88,174 ч.4,212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна "Житлова квартира" від 05.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1, який народився 22.11.1977 року в м. Рубіжне Луганської області, ІНПП, адреса проживанням. Кремінна вул. Перемоги 1-32, з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, за яким ОСОБА_1 придбав у власність у ОСОБА_3 житлову квартиру за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області протягом десяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кремінський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є. Акулов