АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7196/17 Справа № 185/3407/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовними вимогами до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення заробітної плати.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року провадження у даній справі було закрито.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні судом першої інстанції було досліджено матеріали цивільної справи №2-4346-09 за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Павлоградвугілля» та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області про стягнення різниці по заробітній платі внаслідок переводу на роботу вищої кваліфікації та стягнення моральної шкоди, а також, досліджено рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2007 року по цивільній справі №2521/07 за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Павлоградвугілля» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Згідно матеріалів справи №2-4346-09, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ВАТ «Павлоградвугілля» різницю в заробітній платі між заробітком гірничомонтажника 5 розряду (ГРОЗ 5 розряду) та електрослюсаря 5 розряду ділянки РЗО-1 в розмірі 30310,00 грн., обґрунтовуючи такі вимоги тим, що працюючи на шахті «Павлоградська» ВАТ «Павлоградвугілля», в період з 21 січня 1999 року по 01 квітня 2005 року виконував роботу ГРОЗ 5 розряду, а заробітну плату отримував як електрослюсар 5 розряду, у звязку з чим утворилась різниця між заробітком, який ОСОБА_2 отримав та заробітком, який ВАТ «Павлоградвугілля» йому повинен виплатити.

Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2007 року по цивільній справі №2521/07, ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати та моральної шкоди, які позивач обґрунтовував тими ж самими доводами, що і в цивільній справі №2-4346-09 - з 21січня 1999 року по 01 квітня 2005 року він отримував заробітну плату як електрослюсар 5 розряду, а не зарплату ГРОЗа 5 розряду, роботу якого фактично виконував.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із матеріалів даної цивільної справи №185/3407/17 вбачається, що ОСОБА_2, з урахуванням всіх уточнень, просить суд стягнути з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» заробітну плату підземного гірничомонтажника 5 розряду (ГРОЗ 5 розряду) по ремонту механізованих комплексів на видобувальних дільницях в середньому по ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» по ВСП «шахта Павлоградська» в сумі 100000,00 грн., за період його роботи з 21 січня 1999 року по 01 квітня 2005 року.

Правонаступником ВАТ «Павлоградвугілля» є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», тобто фактично тим самим підприємством.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 205 ЦПК України та виходив із того, що трудовий спір між ОСОБА_2 і ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» вже неодноразово розглядався, за результатом розгляду яких вже є судові рішення, які набрали законної сили.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 звертаючись в цивільних справах №2-4346-09 та №2521/07 із позовними вимогами до відповідача, просив стягнути різницю в заробітній платі за період з 21 січня 1999 року по 01 квітня 2005 року, в той час як в даній цивільній справі №185/3407/17 ОСОБА_2 просить стягнути компенсацію за період з 21 січня 1999 року по 01 квітня 2005 року, оскільки згідно обґрунтувань предмет та суть трудового спору є однаковими.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тож, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннямист. ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року про закриття провадження залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_3