Справа № 180/1190/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої Хомченко С.І

за участю секретаря Назаренко А.В.

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що перебувала у шлюбі з відповідачем, мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу донька проживає з нею. Батько дитини ОСОБА_2 проживає в м. Києві, працює, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по аліментним платежам, чинить позивачу перешкоди у здійсненні нею підприємницької діяльності, вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, що підтверджується відповідним висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради, і тому вона просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог.

Представник служби у справах дітей виконкому Марганецької міської ради залишив позов на розсуд суду.

Представник служби у справах дітей виконкому Нікопольської міської ради позовні вимоги підтримала з підстав обґрунтованості позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що немає законних підстав для позбавлення його батьківських прав, оскільки аліменти він сплачує, працює, але проживає в м. Києві і тому поки не має можливості приймати участь у вихованні доньки.

Вислухавши позивача, відповідача, представників служби у справах дітей вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно ст.164 ч.1 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позов про позбавлення батьківських прав позивачкою заявлений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу 30.10.2013 року позивачка разом з донькою проживають окремо від відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував своїх батьківських обов'язків щодо виховання доньки, не цікавився її духовним та фізичним розвитком, не займався її вихованням.

Це стало підставою для збирання позивачкою документів для подання позову до суду про позбавлення відповідача батьківських прав.

Усунення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини підтверджується поясненнями відповідача у судовому засіданні, характеристикою на дитину, інформацією з дитячого садочку, характеристикою виданою за місцем проживання позивачки, висновком про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, складеного виконавчим органом Марганецької міської ради Дніпропетровської області та інформацією психолога КЗ «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» ОСОБА_5.

Таким чином, винна поведінка відповідача частково доведена.

Водночас у справі встановлено, що відповідач сплатив заборгованість по аліментним платежам на утримання доньки, що підтверджується платіжним дорученням № 498 від 23 грудня 2016 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що для повноцінної його участі у вихованні дитини є деякі перешкоди, однак він має намір належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

Також, у судовому засіданні встановлена наявність між батьками дитини негативних відносин і ця обставина, на думку суду, є причиною того, що відповідач не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу.

З урахуванням указаних обставин, суд вважає, що у задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 202, 217, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. І. Хомченко