Справа № 333/6337/16-ц
Пр. № 2/333/435/17
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2017 р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
16.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 28.05.2015 p., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі по справі є племінниками позивача. З 2009 р. відповідачі в спірній квартирі не проживають. Місце їх проживання або перебування на цей час позивачу не відоме. Оскільки відповідачі в квартирі не проживають, але перебувають на реєстраційному обліку за вказаною адресою, на них нараховуються платежі по квартирній платі та комунальним послугам. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі не бажають.
Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, надала суду пояснення, аналогічні викладені в позовній заяві, просила суд задовольни ти позов.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили.
Керуючись ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, та, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено:
Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору довічного утримання від 28.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №780 (а.с.4).
Право власності позивача на квартиру за вищевказаною адресою зареєстровано в ЗМБТІ 12.10.2016 року.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №04-19/3/9802 від 25.10.2016 р. за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано відповідачі.
Як вбачається з пояснень позивача у судовому засіданні, відповідачі, племінники позивачки, а діти колишнього власника квартири за вищевказаною адресою з весни 2009 року не проживають, місце їх проживання позивачу та її сестрі не відоме, речей, належних відповідачам в квартирі не має, спроб вселитися в квартиру останні не здійснювали.
Вищевказане підтверджується поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, з пояснень яких вбачається, що відповідачі це рідні діти рідної сестри позивачки, за якою декілька років позивачка здійснює догляд, оскільки остання прикута до ліжка. З весни 2009 року відповідачі залишили квартиру, де вони проживають не відомо, матір не відвідують, спроб вселитися до квартири не здійснювали. Позивачка проживає в квартирі лише зі своєю хворою сестрою (матірю відповідачів) за якою здійснює постійний догляд, живуть обидві на мізерні пенсії, не мають змоги сплачувати за газ, який їм відключено, діти в квартирі не зявляються, матеріальної допомоги матері не надають.
Дослідивши вищезазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в квартирі за вищевказаною адресою з квітня 2009 р., власником квартири є позивачка, відповідачі не є членами її сімї, реєстрація відповідачів чинить перешкоди останній у користуванні власністю, порушує право позивача розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в звязку з чим відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщенням у спірній квартирі.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4.
Рішення суду є підставою для Комунарського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова