Справа № 450/1494/16 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/501/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

22.06.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 17.12.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв»язку з тим, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконував, у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 11259,99 грн., що складається з: 267,24 грн. -заборгованість за кредитом, 6880,37грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована складова), 512,38 грн. штраф (процентна складова).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено у зв»язку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано строк дії кредитної картки, який встановлено до 09/2014 року. Тому, враховуючи, що з позовом Банк звернувся 15.06.2016 року, строк позовної давності не пропущено. Крім того, в матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строку позовної давності, а тому районним судом неправомірно застосовано такий без заяви сторони у спорі.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», районний суду виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо повернення кредиту за кредитним договором № б/н від 17 грудня 2012 року.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов»язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Матеріалами справи встановлено, що 17.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н.

На підставі договору кредиту відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним договором № б/н від 17.12.2010 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку банку, станом на 30.04.2016 року становить: 11259,99 грн., з яких 267,24 грн. - заборгованість за кредитом, 6880,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 512,38 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії договору відповідає строку дії кредитної карти - до 09/2014 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.12.2012 року станом на 30.04.2016 року, останнє погашення за кредитом було здійснено 15.08.2013 року, тобто відбулося переривання строку позовної давності.

Враховуючи, що з позовом банк звернувся 22.06.2016 року, строк позовної давності не є пропущеним.

З наведених мотивів, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про сплив строку позовної давності, оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні зобов»язання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі №6-116 цс 13.

Враховуючи, що кошти за кредитним договором в належному розмірі ОСОБА_2 повернуто не було, проценти за кредитом, які нараховуються щомісяця та є періодичним платежем за користування кредитними коштами, а також комісія і штрафи нараховані внаслідок невиконання позичальником своїх зобов»зань за договором, підлягають стягненню з ОСОБА_2 у межах строку позовної давності.

У зв»язку з наведеним, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення зі ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 11242 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.12.2010 року, з яких тіло кредиту 267 грн. 24 коп., відсотки 6864 грн. 15 коп., комісія 3100 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф (процентна складова) 511 грн. 57 коп., та 1378 грн. 00 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 11242 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.12.2010 року, з яких тіло кредиту 267 грн. 24 коп., відсотки 6864 грн. 15 коп., комісія 3100 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф (процентна складова) 511 грн. 57 коп., а також 1378 грн. 00 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_3