У х в а л а

іменем україни

01 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_3 про стягнення коштів за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Старокиївський банк» (далі - ПАТ «Старокиївський банк»; банк) звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 638 430 грн 07 коп.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 26 лютого 2009 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №02/980/К/010, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 726 846 грн 61 коп. зі сплатою за його користування 15 % річних строком до 29 квітня 2014 року (з урахуванням додаткової угоди № 6 від 30 квітня 2013 року).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 05 листопада 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 638 430 грн. 07 коп., банк просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Старокиївський банк» заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2009 року у розмірі 638 430 грн 07 коп., в тому числі проценти за користування кредитними коштами в розмірі 500 901 грн 53 коп., пеню за несвоєчасну сплату кредиту - 13 620 грн 91 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів - 87 565 грн 31 коп., штраф за недотримання умов кредитного договору - 36 342 грн 33 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором та допустив заборгованість за кредитом, яка підлягає стягненню з боржника у повному обсязі.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 лютого 2009 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №02/980/К/010, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 726 846 грн 61 коп. зі сплатою 15 % річних строком до 25 лютого 2010 року.

Судами також установлено, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання, перерахувавши кошти у розмірі 726 846 грн 61 коп. на поточний рахунок позичальника відповідно до меморіального ордеру № 5759 (а. с. 14).

Вподальшому між сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди до кредитного договору, а саме: додаткова угода № 1 від 25 лютого 2010 року; додаткова угода № 2 від 24 березня 2010 року; додаткова угода № 3 від 23 вересня 2010 року; додаткова угода № 4 від 22 вересня 2011; додаткова угода № 5 від 24 вересня 2012 року та додаткова угода № 6 від 30 квітня 2013 року, якими було продовжено строк користування кредитом, а остаточно - до 29 квітня 2014 року (а. с. 8-13).

За умовами п. 2.6 кредитного договору, в редакції додаткової угоди від 28 травня 2009 року, сторони погодили, що нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з остаточним погашенням кредиту шляхом внеску в касу кредитора або шляхом безготівкового перерахування платіжним дорученням на рахунок кредитора, вказаний в п. 2.5 цього договору, та одночасно з остаточним погашенням кредиту. При остаточному погашенні кредиту позичальник зобов'язаний в першу чергу сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом.

Відповідно до п. 4.4 договору у випадку порушення позичальником вимог п.п. 3.3.5.-3.3.13 цього договору позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 5 % від суми кредиту за кожний випадок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги банк посилався на те, що 05 червня 2014 року позивач повністю погасив заборгованість по тілу кредиту, проте станом на 05 листопада 2014 року залишок непогашеної заборгованості за кредитом становить 638 430 грн 07 коп., яка складається із: заборгованості за процентами - 500 901 грн 53 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 13 620 грн 91 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів - 87 565 грн 31 коп., штрафу за недотримання умов кредитного договору - 36 342 грн 33 коп.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Разом із тим, за змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 256 ЦПК України для подачі позову позивачу позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України спеціальна позовну давність в один рік застосовується при стягненні неустойки( штрафу;пені)

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії кредитного договору продовжено сторонами до 29 квітня 2014 року, в той час як відповідач погасив заборгованість за тілом кредиту лише 05 червня 2014 року, у зв'язку із чим позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення заборгованість за процентами (які відповідно до умов додаткової угоди від 28 травня 2009 року мали бути сплачені одночасно з остаточним погашенням кредиту) у розмірі 500 901 грн 53 коп., пеню за несвоєчасну сплату кредиту за період з 30 квітня по 04 червня 2014 року - 13 620 грн 91 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів за період з 08 листопада 2013 року по 04 листопада 2014 року - 87 565 грн 31 коп., штрафу за недотримання умов кредитного договору - 36 342 грн 33 коп.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для стягнення вказаної заборгованості у повному обсязі за розрахунком позивача, оскільки відсутні підстави для застосування строку позовної давності до вимог про стягнення процентів, які повинні були бути сплачені одночасно з остаточним погашенням кредиту (29 квітня 2014 року), пеня за несвоєчасну сплату кредиту була нарахована позивачем за період з 30 квітня 2014 року (наступний день після закінчення строку дії кредитного договору) по 04 червня 2014 року (за день до сплати основної заборгованості відповідачем), а пеня за несвоєчасну сплату процентів була нарахована позивачем за період з 08 листопада 2013 року по 04 листопада 2014 року, тобто в межах строку спеціальної позовної давності відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Будь-яких доказів у спростування доводів позивача відповідачем не надано і матеріали справи таких доказів не містять.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович