АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3108/16-ц Номер провадження 22-ц/786/286/17Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 листопада 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки Олени Сергіївни про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просила суд визнати рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки Олени Сергіївни щодо винесення постанови від 29.09.2016 року про відмову у відкритті провадження (ВП №52388043), неправомірними; зобов'язати державного виконавця задовольнити вимогу щодо відкриття виконавчого провадження та виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.08.2016 року. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області на її користь судові витрати в сумі 1740 грн.

В обґрунтування скарги зазначила, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.08.2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1894,43 грн. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області Дуки О.С. від 29.09.2016 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено в зв'язку з відсутністю у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_4 Вважає, постанову незаконною та такою, що порушує її права, оскільки відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_4 не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки Олени Сергіївни про відмову у відкритті виконавчого провадження - задоволено.

Визнано рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки Олени Сергіївни щодо винесення постанови від 29 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №52388043) - неправомірним.

Зобов'язано державного виконавця задовольнити вимогу щодо відкриття виконавчого провадження та виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 серпня 2016 року.

Стягнуто з Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1740 грн.

З даною ухвалою суду не погодився Шевченківський ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області та подав на неї апеляційну скаргу, в якій прохав ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 листопада 2016 року скасувати. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання проводилося за участю представника апелянта, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно п. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 серпня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1896 грн.43 коп.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дука О.С. від 29 вересня 2016 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено в зв'язку з відсутністю у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_4

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, а тому прийшов до висновку що скарга підлягає до задоволення.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону та такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи, виходячи з наступного .

В силу приписів ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Заборона вчиняти дії по фактичному виконанню судового рішення, яке набрало законної сили є недопустимою.

Згідно ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Так, у відповідності до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема ідентифікаційного номеру боржника, не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі №6-45цс14, та у справі №6-63цс14 від 25.06.2014 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд зробив правильний висновок про те, що державний виконавець Дука О.С. вищезазначені вимоги Закону не виконала, а тому не здійснивши примусових дій по виконанню рішення, винесла 29 вересня 2016 року незаконну постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52388043, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про стягнення з Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області на користь ОСОБА_2 судових витрат на правову допомогу в розмірі 1740 грн., виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 388 ЦПК). Розподіл таких судових витрат здійснюється судом незалежно від того, чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскільки відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

За правилами ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

В матеріалах справи мається розрахунок суми витрат на правову допомогу та докази сплати її скаржником адвокату, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргуШевченківського відділу Державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 28 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ О.Ю. Кузнєцова /підпис/ В.М. Триголов

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: