набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/2482/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

при секретарі Ткаченко Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 04.07.2013 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «ОТП Банк», та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 18 000,00 грн., з яких на придбання товару у продавця 1 ФОП ОСОБА_2 15 000,00 грн., на придбання послуг зі страхування у продавця 2 ПАТ «Страхова компанія «СК Арсенал страхування» - 3 000,00 грн. кредит надається строком на 20 місяців, з 04 липня 2013 року по 04 березня 2015 року, розмір процентної ставки складає 0,01% річних. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань просить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 04.07.2013 року на суму 22 001,12 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Представник позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, при цьому вказала, що документи на отримання кредиту вона оформляла, однак кредитний договір не укладала, грошових коштів не отримувала, підпис в договорі вона не ставила.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до якого Банк надав позичальнику споживчий кредит на суму 15000 грн. на придбання товару у продавця 1 та 3000 грн. - на придбання послуг зі страхування у продавця 2, загальна сума кредиту 18000 грн. Цільове використання кредиту - на придбання товарів та послуг, розмір процентної ставки - 0,01 % річних, строк дії договору 20 місяців з 04 липня 2013 року по 04 березня 2015 року.

Згідно з п. 1.2.1 Договору, для придбання товару Банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору.

Пунктом 1.4.4 Договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначено цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентової ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належних до сплати, зазначений в графіку платежів.

Пунктом 1.4.5 Договору визначено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів.

Відповідно до п.1.5.4, 1.5.5 договору у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається Вимога. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник не усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність.

У пункті 3.17 Кредитного договору, передбачено, що вищевказаний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та всіх додатків до нього і діє до виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань по Договору в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення кредитного договору сторонами, в порядку установленому договором, не заявлялось про намір його припинити.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено договір страхування від 04.07.2013 року № 20/01/НОМЕР_1.

Зі змісту вказаного договору страхування слідує, що його укладено з метою отримання страхового відшкодування в разі настання страхового випадку.

Відповідно до специфікації до кредитного договору, АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо надання позивальнику фізичній особі Кредит на придбання товару у ФОП ОСОБА_4 агроволокна на суму 15000 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб'єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою).

Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття „продаж дебіторської заборгованості" та „продаж прав боргових вимог".

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як убачається з матеріалів справи, 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено Договір Факторингу №22/12/14/1-1, за умовами клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом та Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості.

За вказаним договором фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами (п.1.3. Договору факторингу).

Згідно з Витягу з Додатку до Договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р., ПАТ "ОТП Банк" передав право вимоги за кредитним договором № від 04.07.2013 року, укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

05 січня 2015 року (вих. №200239834) ТОВ "ОТП Факторинг Україна" направило на адресу позичальника ОСОБА_1 лист з повідомленням про наявність укладеного договору № від 04.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг України" Договору Факторингу №22/12/14/1-1, та вимогою усунути порушення по виконанню зобов'язань за кредитним договором та сплати заборгованості, однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача ОСОБА_1 (а.с. 11)

Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість по договором про надання споживчого кредиту № від 04.07.2013 року, яка станом на 21.11.2016 року складає 22 001,12 грн., а саме:

-залишок заборгованості за кредитом 14 316,36 грн.;

-заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1,62 грн.;

-комісія 7 683,14 грн.

У відповідності до вимог ст.ст. 57, 59 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що отримання кредиту відповідачкою та наявна заборгованість, підтверджується укладеним між сторонами кредитним догором № від 04.07.2013 року та наданими позивачем розрахунками, які долучені до матеріалів справи, при цьому наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідачем в судовому засіданні не спростований. Відповідач ОСОБА_1 не скористалася своїм процесуальним правом надати належні та допустимі докази по справі, які могли б спростувати викладені у позовній заяві вимоги, розрахунки, а також факт отримання відповідачкою кредиту та неналежного виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з даними позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 543, 554, 612, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 04.07.2013 року на суму 22 001,12 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.О. Пилипенко