Єдиний унікальний номер 719/13/17
Номер провадження 2/719/15/17
УХВАЛА

22 лютого 2017 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

секретаря Матковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новодністровськ, Чернівецької області, клопотання ОСОБА_1 про витребування інформації ,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів.

19 січня 2017 року ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області було відкрито провадження по справі та призначення її до судового розгляду.

24 січня 2017 року позивач подала до суду клопотання, зокрема, про витребування інформації у консульства України в ОСОБА_3 про працевлаштування ОСОБА_2 за кордоном і отримання ним доходів в цій іноземній державі.

На підтвердження обґрунтованості свого клопотання ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 19.01.2017 року зобовязано Путильське відділення Вижницької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області надати довідку про доходи за період 2016-2017 років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак останній станом на сьогоднішній день працює і отримує заробітну плату в іноземній державі, а тому доходів одержаних (нарахованих) з джерел в Україні у ОСОБА_2 немає.

31 січня 2017 року ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області позовні вимоги про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів розєднано у самостійні провадження.

Позивач у судове засідання не зявилась, однак 19.01.2017 року подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, проте надіслав суду письмове заперечення на позовну заяву.

Суд, розглянувши клопотання позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

31 січня 2017 року ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області частково задоволено клопотання позивача про витребування інформації з Державної прикордонної служби України стосовно перетину кордону України з ОСОБА_3 ОСОБА_2 в період з 2016 року по теперішній час.

Із відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.64-4834/0/15-17 від 09.02.2017 року про перетин державного кордону України ОСОБА_2 вбачається, що відповідач в період з 01.01.2016 року по 07.02.2017 року неодноразово перетинав кордон України з ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду.

За правилами ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» № 1906-IV від 29.06.2004 року (із змінами та доповненнями), згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобов'язання за цими договорами. Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до положень ст.ст. 3-4 Договору між Україною і ОСОБА_3 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 року, який ратифікований 04.02.1994 року та набув чинності 14.08.1994 року, в справах, що охоплюються цим Договором, установи юстиції, зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо інше не передбачено цим Договором. В розумінні цього Договору центральними органами є: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку ОСОБА_3 - Міністерство юстиції.

Договірні Сторони надають взаємну правову допомогу, зокрема, щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.

Установи юстиції Договірних Сторін надають за клопотанням допомогу при встановленні адреси осіб, які перебувають на їх території. Якщо в суді однієї з Договірних Сторін буде порушена справа про отримання аліментів від особи, яка перебуває на території іншої Договірної Сторони, установа юстиції тієї Договірної Сторони надає за заявою допомогу по встановленню місця праці і розміру заробітної плати особи, зобов'язаної до сплати аліментів (ст. 13 Договору).

За змістом п. 1.6 та п. 2.1 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, ДСА України № 1092/5/54 від 27.06.2008 року (надалі Інструкція № 1092/5/54), реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній ОСОБА_3 Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади. У разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у отриманні доказів за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5-2.6 Інструкції № 1092/5/54 у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

У разі, якщо міжнародним договором України не передбачено інше, доручення повинно містити, зокрема, найменування компетентного органу України, що розглядає цивільну справу; наявні дані про фізичну особу: прізвище, ім'я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство, місце роботи чи професія;

Суд України направляє доручення через головне територіальне управління юстиції до Мін'юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Головне територіальне управління юстиції перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України, відповідно до якого складено доручення, у відносинах з запитуваною державою, відповідність оформлення такого доручення положенням відповідного міжнародного договору України, у тому числі наявність у дорученні інформації, що вимагається для його виконання згідно з міжнародним договором України, та направляє доручення до Мін'юсту протягом чотирнадцяти календарних днів з дня його надходження.

У разі виявлення недоліків чи порушень вимог міжнародного договору або законодавства України, допущених при оформленні доручення, головне територіальне управління юстиції у той самий строк повертає його суду України з рекомендаціями щодо доопрацювання.

Оскільки в клопотанні позивача відсутні будь-які відомості про місце проживання чи роботи відповідача в ОСОБА_3, суду стає очевидним, що згідно вищенаведених положень Інструкції № 1092/5/54 судове доручення направиться головним управлянням юстиції на доопрацювання, оскільки не міститиме найменування компетентного органу чи суду, що повинен виконати таке доручення, та відповідно не зможе бути виконане.

За таких обставин, суд вважає, що через відсутність необхідних даних про місце проживання (перебування) ОСОБА_2 на території ОСОБА_3, клопотання ОСОБА_1 про витребування інформації не підлягає задоволенню.

На підставі Договору між Україною і ОСОБА_3 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 року, який ратифікований 04.02.1994 року та набув чинності 14.08.1994 року, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України, ДСА України № 1092/5/54 від 27.06.2008 року та керуючись ст.ст. 10, 137, 208-210, 293 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування інформації відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ