У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоІзмайлової Т.Л.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Гриня Костянтина Андрійовича - на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2016 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року змінено. Виключено з рішення висновки суду про не оформлення ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 послуг «Регулярний платіж» та «Оплата частинами». В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гринь К.А. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Звертаючись до суду з позовом, на обґрунтування вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 25 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 500 грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згодом кредитний ліміт збільшено до 10 000 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_6 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 28 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 23 187 грн 83 коп., у зв'язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_6 вказану заборгованість.

Із копії кредитного договору від 25 вересня 2012 року вбачається, що ОСОБА_6 у м. Нікополь Дніпропетровської області заповнено анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Судами встановлено, що вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 серпня 2009 року ОСОБА_6засуджено до чотирьох років позбавлення волі. Після набрання вироком законної сили ОСОБА_6 відбував покарання у Північній виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Херсонській області та звільнений 15 лютого 2013 року.

30 липня 2012 року мати ОСОБА_6 - ОСОБА_8 зверталась до органів внутрішніх справ із заявою про крадіжку паспорту ОСОБА_6, що підтверджується відповідною постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 31 липня 2012 року.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивач не надав жодних доказів про наявність договірних правовідносин з відповідачем щодо отримання останнім кредиту на суму 10 170 грн 18 коп. з огляду на те, що останній на момент укладення договору знаходився у виправній колонії, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові. При цьому, суд апеляційної інстанції правильно виключив з рішення суду першої інстанції висновки про не оформлення банком ОСОБА_6 послуг «Регулярний платіж» та «Оплата частинами».

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Гриня Костянтина Андрійовича - відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Т.Л. Ізмайлова Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова