Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 336/7085/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
Номер провадження 22-ц/778/554/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бабак А.М.

ОСОБА_2

Суддів Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювала, до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-428 від 17 лютого 1996 року та рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-8017.10 від 16 грудня 2010 року, належить ? житлового будинку № 79 по вул. Ізмаїльська в м. Запоріжжі, який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 465 кв.м.

На суміжній земельній ділянці по вул. Ізмаїльській, 79 в м. Запоріжжі мешкає ОСОБА_4, яка також є власницею ? частини зазначеного житлового будинку.

Однак позивач немає можливості розпоряджатись своїм майном, оскільки відповідач не впускає її до входу на горище спірного будинку для обслуговування даху її частини будинку та труби теплопостачання та газопроводу, який знаходиться на фасаді будинку. Відповідач встановила металевий паркан висотою у три метра.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила відповідно до запропонованого нею варіанту виділу, який затверджений судовим експертом ОСОБА_5 у експертному висновку № 12-16 від 10 жовтня 2016 року, виділити їй в натурі ? частину житлового будинку під літерою А, яка складається з житлової кімнати 2-5 площею 7,9 м2, житлової кімнати 1-2 площею 6,2 м2, житлової кімнати 2-4 площею 12,7 м2; в прибудові під літерою А1: коридор 2-1 площею 2,3 м2, коридор 2-2 площею 2,7 м2, гардероб 2-3 площею 0,8 м2, кухню 2-6 площею 4,5 м2, котельню 2-7 площею 3,1 м2, а, крім того, ганок до літ. А1, сходи, козирок до літ. А1, зливну яму № 4, 1/2 частину паркану № 1, паркан № 7, 1/2 частину паркану № 8, замощення Ш, замощення ІУ.

Крім того, просить усунути їй перешкоди в доступі до горища та газопроводу шляхом демонтування паркану № 8 від прибудови під літерою А1 до теплиці під літерою Г. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору та інші судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у доступі до горища і газопроводу в будинку № 79 по вул. Ізмаїльській в м. Запоріжжі. Решту вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції спір, який виник між сторонами щодо володіння та користування житловим будинком не вирішений, та її право на виділ частки будинку не реалізовано.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги та виділити їй в натурі ? частку бидинковолодіння № 79 по вул. Ізмаїльській в м. Запоріжжі. Стягнути з ОСОБА_4 на позивача витрати понесені у звязку з оскарженням рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову про виділ частки будинковолодіння в натурі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не погоджується із запропонованим позивачем варіантом поділу будинку. Крім того, здійснивши поділ будинку за запропонованим позивачем варіантом, звужується право відповідача на володіння та користування тією частиною спільного майна, яка відповідає розміру її частки. За відсутності домовленості між співвласниками, виділ частки у праві володіння не можливий.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна виходячи з наступного.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право позивача на виділ частки будинковолодіння в натурі регламентовано ст.ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України. Аналіз змісту норм зазначених статей дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру).

Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Отже, визначальним для виділу частки з житлового будинку (поділу житлового будинку в натурі), який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці у ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України № 6-12цс13 від 03 квітня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що сторонам на праві спільної часткової власності належить будинок № 79 по вул. Ізмаїльській в м. Запоріжжі в рівних, по ? частці, право власності за кожною з яких зареєстровано на 1/2 частину будинку (а. с. 7-14).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову в частині поділу будинку, суд першої інстанції залишив поза увагою, що спір, який виник між сторонами не знайшов вирішення у суді та порушене право позивача на виділ частки у домоволодінні в натурі фактично не знайшло судового захисту, що не відповідає завданням цивільного судочинства.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно висновку експертного дослідження № 12-16 від 10.10.2016 року, технічна можливість виділу частки будинку № 79 по вул. Ізмаїльській в м. Запоріжжі в натурі, наявна (т. 2, а.с. 28-32).

А, оскільки поділ будинку можливий, тому суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У справі наявний висновок експерта, яким запропонований варіант виділу частки будинковолодіння позивачу та відповідно до якого позивач просить здійснити виділ частки в натурі.

Відповідачем варіанти виділу часток в натурі не запропоновані.

Оскільки, існує спір між сторонамищодо порядку володіння та користування майном, висновок суду першої інстанції відносно того, що відсутня згода відповідача на запропонований варіант поділу будинку, не ґрунтується на законі.

За правилами ст.358 ЦК України, співвласники можуть домовитися лише про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Однак, позивач звернулася до суду з позовом про виділ її частки в натурі.

Відповідно ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що відповідачем не надані будь-які переконливі заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_3, не запропонований свій варіант поділу будинку в натурі, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 згідно вищевказаного експертного дослідження № 12-16 від 10.10.2016 року.

Відповідно ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складають судовий збір у сумі 121,80 грн. при подачі позову та 281,61 грн. при подачі апеляції, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно

скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради про виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно задовольнити.

Виділити ОСОБА_3 в натурі ? частину будинковолодіння № 79 по вул. Ізмаїльській в м. Запоріжжі, під літерою А, яке складається з житлової кімнати 2-5 площею 7,9 м2, житлової кімнати 1-2 площею 6,2 м2, житлової кімнати 2-4 площею 12,7 м2; в прибудові під літерою А1: коридор 2-1 площею 2,3 м2, коридор 2-2 площею 2,7 м2, гардероб 2-3 площею 0,8 м2, кухню 2-6 площею 4,5 м2, котельню 2-7 площею 3,1 м2, а, крім того, ганок до літ. А1, сходи, козирок до літ. А1, зливну яму № 4, 1/2 частину паркану № 1, паркан № 7, 1/2 частину паркану № 8, замощення Ш, замощення ІУ.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 403,41 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: