Справа № 487/2553/16-ц
Провадження № 2/487/116/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не меншь 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

06.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

21.07.2016 року ухвалою Заводського районного суду м. миколаєва було обєднано в одне провадження зустрічна позовну заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник за первісним позовом позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Зустрічні вимоги позивач та його представник за первісним позовом не визнали просили в їх задоволенні відмовити посилаючись на їх необгрунтованість.

В судове засідання відповідач та представник відповідача за первісним позовом не з'явились, надали до суду письмову заяву, просили розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

10.06.2005 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва.

Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 17.11.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №3107 (серія 1-ФП №016131).

В подальшому, шлюб було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2010 року. На підставі вказаного рішення суду Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 05.05.2011 року, серія 1-ФП №058950.

Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається.

Доводи ОСОБА_2, відносно того, що ОСОБА_3 не є його сином, суд не бере до уваги. У зв'язку з тим, що висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №851 від 16.01.2017 року - встановлено, практично доведене (з ймовірністю 99,99557455%) біологічне батьківство ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3, народженого ОСОБА_1.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з ОСОБА_2, суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

З урахуванням викладеного, враховуючи позицію відповідача, та інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позивач не обгрунтував та не довів свої вимоги та крім власних тверджень, суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог за зустрічним позовом, у звязку з чим в задоволенні зустрічного позова ОСОБА_2 слід відмовити.

Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодекса України, ст. ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 07.10.1980 року у м. Миколаїв на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не меншь 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.05.2016 року і до повноліття дитини.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський райсуд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін