Справа № 333/859/17
Провадження № 6/333/55/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

при секретарі Коверник О.М.

за участю державного виконавця

Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ

у Запорізькій області ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Комунарського відділу ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, посилаючись на те, що на виконанні у Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавчий лист № 333/739/15-ц, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя 21.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 2000 грн.

28.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законом порядку.

Боржниця ОСОБА_4 рішення суду не виконує та ухиляється від його виконання, існує імовірність того, що вона з метою невиконання рішення суду може виїхати за межі України, тому є необхідність тимчасово обмежити її у праві виїзду за межі України до моменту виконання нею зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець Алімова Є.А. подання підтримала та просила його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні подання державного виконавця підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, стягувача, вивчивши матеріали подання та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 14 Цивільно-процесуального кодексу України та статті 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає зазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та вїхати в Україну.

На підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Судом встановлено, що на виконанні Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавчий лист № 333/739/15-ц, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя 21.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 2000 грн.

28.10.2016 року державним виконавцем Алімовою Є.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що боржника було повідомлено у визначеному законом порядку.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 15.02.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт для виїзду за кордон серії ER№ 997660, виданий 25.07.2014 року ВГІРФО ГУМВС України в Запорізькій області.

Згідно інформації про наявність транспортних засобів у ОСОБА_4, на запит державного виконавця, за ОСОБА_4 зареєстрований транспортний засіб автомобіль Mitsubishi Lancer, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2, технічний паспорт АРС-050584, на який постановою державного виконавця від 01.02.2017 року було накладено арешт.

Згідно Довідок № НОМЕР_3 від 19.01.2017 року та № НОМЕР_4 від 19.01 2017 року з ПФУ України, на запит державного виконавця, відомості відносно ОСОБА_4 відсутні.

Згідно постанови про арешт майна боржника від 19.01.2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1/Чумаченко в м. Запоріжжя, що належить ОСОБА_4

В поданні державним виконавцем зазначено, що ним був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_2, де було встановлено, що ОСОБА_4 за зазначеною адресою фактично не мешкає, її місце проживання невідоме.

Враховуючи викладене, а також те, що рішення суду тривалий час не виконується, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду. На постанову про відкриття виконавчого провадження, вимоги державного виконавця боржник не реагує.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України № 261/2008 від 24.03.2008 року «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» визнано за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо належного виконання рішень судів. Згідно з підпункту 2 пункту 2 зазначеного Указу повинен врегульований порядок виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішенням судів.

Таким чином, судом встановлено, що у ОСОБА_4 як у боржника є неврегульовані зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, має можливість виїзду за кордон України, що в подальшому ускладнить виконання рішення суду, в звязку з чим, суд вважає, що подання державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 64 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Комунарського відділу ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання нею зобовязань в межах виконавчого провадження №52769471 по виконанню виконавчого листа № 333/739/15-ц, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 21.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 2000 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко