Справа №173/2196/16-ц
Провадження №2/173/143/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Першотравенської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 лютого 1995 року помер батько позивачів ОСОБА_3 За життя батько набув право на земельну частку (пай), оскільки працював у КСП ім..Шевченка, проте сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримав. Після його смерті спадщину прийняла мати позивачів ОСОБА_4, яка також померла. Після її смерті позивачі звернулися до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте постановою від 2 лютого 2017 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_5 не виготовлявся. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд визнати за ними по ? права на земельну ділянку (пай) для сільськогосподарського використання на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 11 березня 2014 року.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що дійсно батько позивачів був у списках пайщиків колгоспу, проте на момент розпаювання земель та оформлення сертифікатів на земельні частки (паї) позивач вже помер а тому не отримав сертифікат. На території Першотравенської сільської ради є землі запасу, за рахунок яких можливо виділити земельну ділянку позивачу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснюючи це тим, що батько позивачів дійсно був включений до списку пайщиків, а тому мав право на отримання земельної частки (паю).

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_3 він працював в КСП ім..Шевченка (а.с.12-13). 3 квітня 1995 року на підставі рішення Першотравенської сільської ради від 28 березня 1995 року № 17 КСП ім..Шевченка було передано у колективну власність 4964,5 гектарів землі для сільськогосподарського використання та видано державний акт на право колективної власності на землю (а.с.7-8). Згідно з додатком до державного акту ОСОБА_6 був включений до списку пайщиків КСП ім..Шевченка (а.с.9-10).

Проте на момент розпаювання земель та видачу сертифікатів про право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 вже помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. При цьому відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай), як колишній член КСП ім..Шевченка, незважаючи на те, що сертифікат про право на земельну частку (пай) він не отримав.

Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, що підтверджується копією спадкової справи, яка була досліджена безпосередньо в судовому засіданні (а.с.33-44).

Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У звязку з чим суд приходить до висновку, що до ОСОБА_4 перейшло право на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, проте вона не отримала свідоцтво про право на спадщину, що не є підставою для припинення цього права, оскільки воно набуте на законних підставах.

11 березня 2014 року померла мати позивачів ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.61), свідоцтва про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.65,66) та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.65).

Після її смерті позивачі звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте постановами від 2 лютого 2017 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (а.с.50).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Оскільки судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_9 фактично набула право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті чоловіка, ОСОБА_3, проте не оформила права на це спадкове майно, що не є підставою для його припинення, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 прийняли спадщину, а тому до них перейшло право на земельну частку (пай) в рівних частках, проте їх право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Першотравенської сільської ради від 25 листопада 2016 року на території ради є землі резерву та запасу, що надає змогу для виділення часток (паїв) (а.с.14). Довідкою виконавчого комітету Першотравенської сільської ради від 3 січня 2017 року передбачено, що на території сільської ради розмір земельної частки (паю) складає 6,35 умовних кадастрових гектарів (а.с.29).

Керуючись ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Першотравенської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право на ? частку земельної частки (паю) загальною площею 6,35 умовних кадастрових гектарів на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) право на ? частку земельної частки (паю) загальною площею 6,35 умовних кадастрових гектарів на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко