АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/457/17 Головуючий 1 ін. - Горбунова Я.М.
Справа № 643/536/15-ц
Категорія: стягнення суми Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування позивач вказав, що 29 грудня 2009 року укладено Договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_4 позичив ОСОБА_3 валютні цінності у вигляді в натурі на суму 49 600 доларів США 00 центів з зобов'язанням повернути кошти не пізніше 29 січня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 28 лютого 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 березня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 квітня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 травня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 червня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 липня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше, 29 серпня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше, 29 вересня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше, не пізніше 29 жовтня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 листопада - в розмірі 800 доларів США 00 центів, не пізніше 29 грудня 2010 року - в розмірі 800 доларів США 00 центів. Договір позики нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. за реєстровим № 5205.

В цей же день з метою забезпечення зобов'язань за Договором позики укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 65,0 кв. м., житловою площею 44,0 кв. м., належна ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. за реєстровим № 5208. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. за реєстровим № 5214.

Однак у добровільному порядку борг в повному обсязі сплачено не було. Не було повернути валютні цінності в кількості 40 800 доларів США 00 центів.

28 грудня 2012 року укладено Договір відступлення права вимоги за Договором позики та за Договом про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_6, відступив право вимоги за вказаним договором позики ОСОБА_7 Договір відступлення права вимоги нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. за реєстровим № 4886.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто в рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 29 грудня 2009 року 326 114 грн. 40 коп. боргу, 3% річних в розмірі 24 202 грн. 80 коп., 32 000 грн. 00 коп. неустойки за період з 25 червня 2012 року по 25 червня 2013 року та 3 475 грн. 41 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року скасовано в частині задоволення позову про стягнення неустойки в розмірі 32 000 грн. 00 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року в частині вирішення спору про стягнення процентів за користування позикою та неустойки скасовано, в цій частині справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто в рахунок погашення заборгованості проценти за користування позикою в розмірі 154 105 грн. 27 коп. за період з 29 грудня 2009 року по 25 червня 2013 року та неустойку в розмірі 326 114 грн. 40 коп. за період 25 червня 2012 року по 25 червня 2013 року. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Крім того, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто в рахунок погашення заборгованості проценти за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ, три відсотки річних та неустойку за період з 25 червня 2013 року по 16 грудня 2013 року в загальному розмірі 117 991 грн. 71 коп., а також судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Загальна заборгованість, визначена за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року, за заочними рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року та від 17 березня 2014 року, складає суму в розмірі 955 657 грн. 99 коп.

28 січня 2013 року, 25 лютого 2013 року та 11 листопада 2014 року він направив відповідачу письмові вимоги про виконання зобов'язань за Договором позики та Договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на які остання не відреагувала.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про примусове виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки та виселено ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-1У (з наступними змінами) «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-1У) з наданням ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцю на його розсуд за ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності або незалежного експерта на стадії оцінки майна з наданням всіх повноважень продавця, в тому числі з правами пред'являти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця) до державної міграційної служби України, Державної реєстраційної служби України, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «ХМБТІ»), органів нотаріату і приватних нотаріусів та інших державних органів, установ, підприємств, організацій з питань отримання витягів та інших документів, довідок про склад сім'ї, а також вчиняти всі інші дії, пов'язані з вирішенням цих питань.

Квартира АДРЕСА_1 передана в управління ОСОБА_2 на період її реалізації.

Вирішено питання про судові витрати.

Однак ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року заочне рішення цього ж суду від 21 квітня 2015 року скасовано.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив в рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 на суму 955 657 грн. 99 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 - шляхом застосування визначеної статтею 38 Закону № 898-1У процедури продажу з наданням іпотекодержателю права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу з наданням ОСОБА_2 права пред'являти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (у тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця), до Державної міграційної служби України, Державної реєстраційної служби України, КП «ХМБТІ», органів нотаріату і приватних нотаріусів, та інших державних органів, установ, підприємств, організацій з питань отримання Витягів та інших документів, довідок про склад сім'ї, а також вчиняти всі інші дії, пов'язані з вирішенням цих питань; виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1; передати предмет іпотеки ОСОБА_2 в управління на період до його реалізації; вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Службу у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів та неустойки за користування позикою.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та направити справу до того ж суду для продовження розгляду. Зокрема зазначає, що питання про зупинення провадження у справі вирішено судом без врахування правової позиції Верховного Суду України, що міститься в постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-923цс15.

Відповідач, тертя особа хвалу суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що сума боргу, визначена за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року, входить в загальну суму заборгованості. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Як роз'яснено в пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У даній справі суть спірних правовідносин - звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з неналежним виконанням умов договору позики. В іншій справі, до розгляду якої зупинено провадження у справі, предметом спору є стягнення процентів за користування позикою за період з 29 грудня 2009 року по 25 червня 2013 року та неустойки за період 25 червня 2012 року по 25 червня 2013 року.

Суд першої інстанції не вказав, у чому полягає передбачена неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи, оскільки справа, при розгляді якої суд повинен встановити обставини щодо стягнення процентів за користування позикою та неустойки, не стосується умов, від яких залежить можливість їх розгляду у справі про звернення стягнення не предмет іпотеки.

З огляду на це, висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є помилковим.

Ухвала суду першої інстанції від 19 жовтня 2016 року підлягає скасування з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що питання про зупинення провадження у справі вирішено судом без врахування правової позиції Верховного Суду України, що міститься в постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-923цс15, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дана постанова стосується правильності вирішення питання про зупинення провадження на стадії апеляційного розгляду справи. В даному випадку провадження у справі було зупинено судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4 , 311 п. п. 1, 4, 313, 314 ч. 1 п. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

С.С.Кругова