17.02.2017 227/4810/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Тимофєєвої Г.Л.

при секретарі Сухіна О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харцизької міської ради, ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою до Харцизької міської ради, ОСОБА_2 соціального захисту населення (далі УСЗН) Харцизької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 01.06.2002 року по 30.09.2014 року перебувала в трудових відносинах з УСЗН Харцизької міської ради. У звязку з проведенням на території м. Харцизьк Донецької області АТО, вона була вимушене виїхати з окупованої території до м. Краматорська.

Відповідач УСЗН Харцизької міської ради не виконав своїх обов`язків за укладеним з позивачем трудовим договором щодо виплати позивачу належної суми заробітної плати за періоди: за липень 2014 року в сумі 919,20 грн., за серпень 2014 року 2026,09 грн., за вересень 2014 року 2848,60 грн., на загальну суму 5793,89 грн.

ОСОБА_1 вважає трудові правовідносини з відповідачем припиненими, та посилаючись на ст.ст. 115, 116 КЗпП України, просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради заборгованість по заробітній платі в розмірі 5793,89 грн.

В судовому засіданні 15.02.2017р. ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, після залучення у справі співвідповідачем ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради, просила стягнути заборгованість по заробітній платі саме з цього відповідача.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_4, в судовому засіданні 15.02.2017р. вимоги позивача до УСЗН Харцизької міської ради просила задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 17.02.2017р. позивач та представник позивача не зявились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність на вимогах наполягали, просили розглянути справу у їх відсутність на підставі матеріалів справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в їх відсутність до суду не надали.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідачів.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно дост.43 Конституції України кожен має право на заробітну плату; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.1ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені вст.116 КЗпП України.

Відповідно дост.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму.

З 17 серпня 2016 року ОСОБА_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з м. Харцизька до УСЗН Краматорської міської ради, що підтверджується довідкою № 1426/73789 від 17.08.2016р. (а.с.7)

З копії трудової книжки БТ ІІ № 2252193 від 26.08.1985 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради (а.с.3-6). Сторонами це не оспорюється.

Згідно запису № 26 від 01.06.2002р. позивач була прийнята за переведенням до Харцизького управління праці та соціального захисту населення на посаду спеціаліста 1 категорії з питань встановлення прав реабілітованих у відділ соціальних гарантій та компенсацій, зі збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування у межах шостої категорії, наказ № 221/1 від 31.05.2002р.

Як свідчить запис № 27 від 01.01.2003р., позивач переведена спеціалістом 1 категорії з питань встановлення прав реабілітованих у відділ персоніфікованого обліку отримувачів пільг за їх видами зі збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування у межах шостої категорії, наказ № 544/1 від 28.12.2002р.

З 01.08.2003 року, переведена спеціалістом 1 категорії з питань встановлення прав реабілітованих у відділ соціальних гарантій та компенсацій, зі збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування, наказ № 245/1 від 01.08.2003р.

З 01.01.2004р. переведена спеціалістом 1 категорії відділу соціальних гарантій та компенсацій, зі збереженням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування, наказ № 407/1 від 31.12.2003р., наказ № 407/1 від 31.12.2003р.

З 08.01.2008р. призначена за переведенням на посаду спеціаліста 1 категорії відділу сектора прийняття рішень щодо надання грошових виплат і компенсацій відділу грошових виплат у компенсацій.

З 01.01.2009р. призначена за переведенням на посаду спеціаліста 1 категорії відділу з обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці , осіб постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, наказ № 4/1 від 12.01.2009р.

З 01.03.2010р. призначена за переведенням на посаду провідного спеціаліста відділу обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, наказ № 12/1 від 27.02.2010р.

Рішенням Харцизької міської ради від 25.09.2013р. № 6/42-2121, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Харцизької міської ради перейменовано в ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради.

Оглядом оригіналу трудової книжки позивача, встановлено, що запис про її звільнення з УСЗН відсутній.

Разом з тим, як вбачається з інформації, яка міститься в довідці № 02вх/89 від 05.11.2015р., що видана управлінням труда та соціального захисту населення адміністрації м. Харцизька, ОСОБА_1 безперервно працювала в УСЗН Харцизької міської ради з 01.03.1996р., з 01.03.2010р. призначена за переведенням на посаду провідного спеціаліста відділу обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС. Наказ про звільнення відсутній. Крім того зазначено, що останній наказ про надання додаткової оплачуваної відпустки з 01.09.2014р. по 30.09.2014р. З 01.10.2014р. інформація про позивача ОСОБА_1 в організації, що була створена замість УЗСН Харцизької міської ради, відсутня.

На підтвердження позовних вимог позивач надала довідку № 21 від 26.10.2015р. про розмір заробітної плати, який враховується при нарахуванні пенсії, наданої управлінням труда та соціального захисту населення адміністрації м. Харцизька, з якої вбачається, що за липень 2014 року позивачці нарахована заробітна плата в розмірі 2677,36 грн., серпень 2014 р. -2026,09 грн., вересень 2014 р. 2848,60 грн. Зазначено, що за період з 01.01.2009р. по 30.09.2014р. на всі виплати нараховані страхові внески в Пенсійний Фонд України, разом з тим, оплата страхових внесків проведена за період з 01.01.2009р. по 30.06.2014р. (а.с.2)

Але дана довідка видана на території, яка з 14.04.2014 року непідконтрольна Україні.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України». Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», дію якого зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р, м. Харцизьк (Донецька міська рада) відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, м. Харцизьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, м. Харцизьк визнаний тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Втім, згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

З урахуванням викладено, проаналізувавши в судовому засіданні в сукупності інформацію, що міститься в довідці № 02 вх/89 від 05.11.2015р. (а.с.45), записи в трудовій книжці позивачки, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно перебувала в трудових відносинах з відповідачем УСЗН Харцизької міської ради з 01.06.2002р. по 30.09.2014р.

Суд, відповідно до ст.ст. 58,59 ЦПК України не може прийняти до уваги довідку № 21 від 26.10.2015р. (а.с.2), як належний доказ на підтвердження наявності заборгованості по заробітної платі у позивача. Крім того, вона за змістом також не є документом, що підтверджує саме заборгованість по зарплаті, а лише констатує суми заробітку ОСОБА_1, який враховується при нарахуванні пенсії в 2009-2014р.р. за кожен місяць, на які були нараховані страхові внески.

Разом з тим, суд враховує інформацію з копії Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 Форми ОК-5, відповідно до якої, останній звітній місяць, за який страхувальником УСЗН Харцизької міської ради (код ЄДРПОУ 2596889) була оплата страхових внесків до ПФУ за липень 2014 року, з суми 1758,19 грн. (а.с.9)

Таким чином, проаналізовані в сукупності та взаємозв'язку в судовому засіданні довідка № 21 від 26.10.2015р. (а.с.2) та Індивідуальні відомості про застраховану особу Форми ОК-5 (а.с.9), які інформаційно доповнюють одна одну, а також враховуючи пояснення позивача в судовому засіданні 15.02.2017р., яка зазначила, що в липні 2014р. відповідачем частково проводились виплати, та обєктивно відображають, що сума заборгованості УСЗН перед ОСОБА_1 за липень 2014р склала 919,20 грн. (2677,39 грн. 1758,19 грн. =919,20 грн.) Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо стягнення сум заборгованості за серпень вересень 2014 р. суд зазначає наступне.

В Індивідуальних відомостях про застраховану особу Форми ОК-5 на ОСОБА_1, інформація про суми заробітку, з яких були сплачені внески до ПФУ за серпень вересень 2014 року відсутня.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, в розуміння ст.ст. 58, 59 ЦПК України, які б обєктивно підтвердили наявність заборгованості по заробітній платі в період серпня вересня 2014 року перед ОСОБА_1, а також доказів субєктивного обовязку відповідача сплатити цю заборгованість, суду не надано.

Відповідно до абзацу першого частини першої, ч. ч. 2-4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Довідка № 02 вх/301 від 21.09.2016р., видана управлінням труда та соціального захисту населення м. Харцизька, будь-якої інформації, в тому числі щодо предмету спору, не несе (а.с.45).

Виходячи з наведеного, з урахуванням всіх доводів сторін, оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх належності та взаємозв'язку, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за липень 2014 р. в розмірі 919,20 грн.

В іншій частині вимог відмовити через їх необґрунтованість.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України, а тому витрати по сплаті судового збору у сумі 87,46 грн., яка підлягала сплаті при подачі даного позову та є пропорційною до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 5, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради, про стягнення заборгованості по заробітній платі, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі за липень 2014р. в сумі 919 (девятсот девятнадцять грн.) 20 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 соціального захисту населення Харцизької міської ради, , на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УК м. Добропілля; код отримувача - 37755456; банк - ГУДКСУ в Донецькій обл. 834016; КОД класифікації доходів бюджету 22030001; номер доходного рахунку щодо сплати судового збору 0035) судовий збір у розмірі 87,46 грн. (вісімдесят сім грн. 46 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Г.Л.Тимофєєва