Провадження № 22-ц/779/357/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.,

секретаря: Капущак С.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника -

ОСОБА_3, представника Регіонального

сервісного центру МВС України в Івано-

Франківській області - Гриньківа І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області та Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області про визнання права власності на транспортний засіб, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 пред'явила до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області та Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказувала, що у травні 2016 року з метою зняття з обліку належного їй на праві власності автомобіля марки Opel Vectra вона звернулась до Територіального сервісного центру Івано-Франківської області. Однак, у такому знятті з обліку їй було відмовлено, а свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_2 було у неї вилучено. Посилаючись на те, що вона належним чином провела перереєстрацію вищевказаного автомобіля, просила визнати за нею право власності на автомобіль Opel Vectra сірого кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_2, а також стягнути на її користь судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність порушень її права власності, оскільки вона звернулась в суд з позовом про захист свого невизнаного та оспорюваного відповідачами права власності на транспортний засіб, а не порушеного права, як зазначав суд. При цьому, зазначає ОСОБА_2, в суді першої інстанції нею було належним чином доведено той факт, що спірний автомобіль є її власністю. Також апелянт вказує, що на даний момент державна реєстрація даного автомобіля не скасована, номер кузова та двигуна не змінювалися, бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу, а перереєстрація даного автомобіля відбулась в установленому законом порядку, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду й на те, що Регіональний сервісний центр МВС України в Івано-Франківській області не надав доказів існування кримінального провадження у Новоайдарському районі Луганської області стосовно знаходження спірного автомобіля у розшуку. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду представник Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області не з'явився з невідомих причин, хоча судове повідомлення було вручено завчасно у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності представника названої установи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу з вищезазначених мотивів підтримали.

Представник Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області доводи апеляційної скарги заперечив. Додатково представник зазначив, що право власності ОСОБА_2 порушено не було, оскільки транспортний засіб у неї не вилучався, а лише виконано приписи, зазначені у відповідному Порядку та Інструкції, які регулюють даний вид правовідносин. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді заяви ОСОБА_2 від 10.05.2016 року про зняття з обліку названої вище легкової автомашини представником Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області було встановлено, що цей транспортний засіб перебуває в розшуку правоохоронними органами у зв'язку із його незаконним заволодінням. У зв'язку із цією обставиною Регіональним сервісним центром МВС в Івано-Франківській області у ОСОБА_2 було вилучено свідоцтво про державну реєстрацію автомашини. Це свідоцтво, акт технічного огляду транспортного засобу згідно листа від 10.05.2016 року було передано до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області. В подальшому зазначені документи було направлено до Новоайдарівського ВП ГУНП в Луганській області для проведення у встановленому законом порядку перевірки інформації щодо згаданого вище транспортного засобу. Такі дії відповідачів не суперечать нормам чинного законодавства України, а тому суд першої інстанції правильно вважав, що вони не можуть свідчити про порушення або заперечення права власності ОСОБА_2 на автомашину.

Крім того, колегія суддів констатує, що документальних відомостей про результати перевірки правоохоронними органами відомостей чи дійсно названа вище автомашина була викрадена, чи правомірно її було внесено до автоматизованої бази даних про розшук транспортного засобу, до цього часу немає. Від встановлення цих обставин залежить чи є правові підстави для анулювання в подальшому реєстраційного свідоцтва на згаданий транспортний засіб або для повернення цього документа ОСОБА_2 і користування нею автомашиною.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в даній справі про відмову в позові ОСОБА_2 ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк