УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне

справу за скаргою Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводокана» на дії старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводокана» (далі РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал») звернулося до Рівненського міського суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі державний виконавець) ОСОБА_2, в якій просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними та зобовязати її відкрити виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 5269,22 грн та 114,70 грн судового збору шляхом винесення необхідної постанови.

В обґрунтування заявлених вимог РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» посилається на те, що 30 вересня 2013 року Рівненським міським судом було видано судовий наказ у справі № 569/17209/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 5269,22 грн та 114,70 грн судового збору.

Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 листопада 2017 року судовий наказ був повернутий РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» без виконання.

Заявник вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки ним не було вжито достатніх заходів з метою виконання судового рішення, не було виконано всіх вимог закону щодо виявлення майна боржника та належного виконання рішення суду.

Представник РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» ОСОБА_4 подала суду письмову заяву, в якій розгляд скарги просить провести без участі представника РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал».

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області старший держаний виконавець ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій розгляд скарги просить провести за її відсутності. Заявлені у скарзі вимоги заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях на скаргу.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» задоволенню не підлягає, оскільки викладені у ній вимоги є недоведеними та безпідставними.

Судом встановлено, що 30 вересня 2013 року Рівненським міським судом було видано судовий наказ у справі № 569/17209/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 5269,22 грн та 114,70 грн судового збору (далі виконавчий документ), який надійшов на виконання до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 21 січня 2015 року.

26 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для виконання та відома.

З метою виявлення майна боржника державним виконавцем були направлені запити до реєструючи органів, а саме: територіального сервісного центру № НОМЕР_1 МВС в Рівненській області щодо зареєстрованих транспортних засобів, Державної податкової служби України щодо відомостей про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

Згідно відповіді Державної податкової служби України на запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, за боржником відкриті рахунки не зареєстровані, а на запит про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, відомості щодо боржника відсутні.

За інформацією Пенсійного фонду України на запит про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, відомості також відсутні.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за боржником зареєстрована 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, звернути стягнення на вказане нерухоме майно державний виконавець не вправі, оскільки відповідно до вимог частини сьомої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Таким чином, вжитими державним виконавцем заходами у процесі здійснення виконавчого провадження згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути примусово звернуто стягнення згідно цього Закону.

У звязку з цим, 05 листопада 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого докуменгта стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи досліджені по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем Бабич Т.О. у процесі виконання судового наказу № 569/17209/13-ц були у повній мірі дотримані положення та вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому її дії та прийняте рішення є правомірними.

Відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При цьому, як слідує з вимог статей 58,59 ЦПК України, докази мають бути належними та допустимими.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що державним виконавцем не було вжито достатніх заходів з метою виконання судового рішення, а саме, не було виконано всіх вимог закону щодо виявлення майна боржника та належного виконання рішення суду.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин заявник суду не надав, як не зазначив і того, яких саме дій не вчинив державний виконавець щодо виявлення майна боржника та, відповідно, яких вимог Закону України «Про виконавче провадження» не виконав, не дотримався чи порушив.

При постановленні ухвали суд також вважає необхідним звернути увагу на те, що повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє заявника повторно предявити його для виконання до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Керуючись ст.ст.383,385,387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводокана» на дії старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Куцоконь Ю.П.