Провадження №2/521/1048/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м.Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Хвойний», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів ОСОБА_7 відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арешту та розшуку транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про скасування арешту та розшуку транспортного засобу, в обґрунтування якого посилалась на те, що перебуває з відповідачем ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, під час якого подружжям придбано спільне майно, в тому числі автомобіль NISSAN MURANO, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згаданий транспортний засіб визнано особистою приватною власністю дружини рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2013 року по справі №1519/22183/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя. Рішення набрало законної сили.

Позивач зазначає, що її автомобіль NISSAN MURANO було незаконно арештований 12.05.2016 року та 22.06.2016 року оголошений в розшук постановою державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 в межах виконавчого провадження ВП №50989338 за виконавчим листом від 30.03.2016 року виданим на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 06.10.2015 по справі №1519/2-5269/13 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСББ «Хвойний» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 35 689, 73 грн.

Позивач просить суд скасувати арешт та розшук автомобіля, тому що вона не є боржником за вказаним виконавчим листом, житлово-комунальні послуги стягнуто судом особисто з ОСОБА_6

У судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 визнав позов й просив повністю задовольнити вимоги позивача. Звернув увагу, що особистий борг ОСОБА_6 по комунальним послугам звернуто на пенсію боржника ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.07.2016 у справі №1519/2-5269/11. Крім того, у власності відповідача наявне інше майно автомобіль Пежо-407, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який також арештований у забезпечення стягнення боргу в межах виконавчого провадження ВП №50989338.

Представник відповідача ОСББ «Хвойний» - ОСОБА_4 заперечувала проти заявлених вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначила, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в органах реєстрації не переоформлено на позивача, а тому автомобіль до теперішнього часу є власністю ОСОБА_6

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, ОСОБА_7 відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області - ОСОБА_5 заперечувала проти позову. Вважала його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно Перший протокол; Конвенція).

Згідно ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У поняття «майно», відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, може включатись як саме майно, так і право на майно.

Згідно статті 41 Конституції України, ч.1 статті 317 ЦК України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 06.02.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.03.2015 р., по справі №1519/22183/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, визнано право особистої приватної власності ОСОБА_2 на транспортний засіб - автомобіль марки NISSAN, модель - MURANO, шасі JN1TANZ50Z0601010, реєстраційний номерНОМЕР_1, рік випуску 2008.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копій виконавчого провадження ВП №50989338, постановою від 12.05.2016 року державний виконавець арештував майно боржника, та постановою від 22.06.2016 року оголосив у розшук автомобіль марки PEUGEOT, модель - 407, шасі VF36DRFJC21505784, реєстраційний номер НОМЕР_2 (особиста приватна власність ОСОБА_6Є.), та автомобіль марки NISSAN, модель - MURANO, шасі JN1TANZ50Z0601010, реєстраційний номерНОМЕР_1.

Виконавче провадження ВП №50989338, розпочато за виконавчим листом від 30.03.2016 року виданим Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 06.10.2015 року по цивільній справі №1519/2-5269/13 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСББ «Хвойний» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 35 689, 73 грн., та судові витрати в розмірі 300, 35 грн.

Отже, ОСОБА_2 не є солідарним боржником за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06.10.2015 року по цивільній справі №1519/2-5269/13, та щодо неї не провадяться виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП №50989338.

Відповідно до статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю.

В рішенні по справі «Onerylidiz проти Туреччини» Європейський суд висловився наступним чином: «Справжнє, ефективне здійснення права, що охороняється цією нормою, не залежить від одного обовязку держави не втручатися і може вимагати забезпечення позитивних заходів щодо захисту, особливо, якщо існує позитивний звязок між заходами, здійснення яких заявник вправі очікувати від державних органів, і ефективним користуванням його майном…»

В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані розяснення, що вимоги особи, яки ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», розяснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (із наступними змінами) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постановою державного виконавця Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 від 12.05.2016 року про арешт майна позивача, та постановою від 22.06.2016 року про оголошення розшуку автомобіля марки NISSAN, модель - MURANO, шасі JN1TANZ50Z0601010, реєстраційний номерНОМЕР_1 було порушено право власності позивача, а тому позов підлягає задоволенню шляхом звільнення з під арешту та виключення з розшуку вказаного автомобіля.

Керуючись статтями 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (із наступними змінами), статтями 10, 11, 15, 209, 212-216 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Хвойний» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_7 відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арешту та розшуку транспортного засобу задовольнити частково.

Звільнити з під арешту легковий автомобіль NISSAN MURANO, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення його відчуження від 12.05.2016 року по виконавчому провадженню №50989338.

Виключити з розшуку легковий автомобіль NISSAN MURANO, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, оголошений постановою про розшук майна боржника від 22.06.2016 року по виконавчому провадженню №50989338.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після строків, установлених ст.294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя О.С. Леонов