Справа № 285/166/17
провадження у справі № 2/0285/635/17
07 березня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: не прибула,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 08.06.2013 року; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісяця починаючи з дня подачі заяви до суду та до повноліття сина.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року, від якого мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Впродовж декількох років відповідач не піклується про створення сімейних стосунків, самоусувається від виховання сина та вирішення сімейних проблем. Фактично їх шлюб припинив існування. Перебування в шлюбі та примирення, поновлення подружніх відносин є неможливим, подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Враховуючи зазначені обставини, просить розірвати шлюб з відповідачем. Після припинення сімейних стосунків відповідач не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. Вона сама змушена утримувати дитину, отримує мінімальну заробітну плату, тому їх матеріальне становище з дитиною недостатнє для належного та необхідного забезпечення та утримання сина, який потребує додаткових витрат на лікування, оскільки був прооперований. Відповідач здоровий та працездатний має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їх сина в розмірі, зазначеному у позові.
Сторони у судове засідання не прибули.
Позивач подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити проти ухвалення заочного рішення не заперечує, справу просить розглянути у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року (а.с.5), в період шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем.
Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають та проживають окремо.
Неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею (а.с.12).
За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
При розгляді даної справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. В своїх письмових заявах, поданих до суду, позивач та відповідач зазначивши, що примирення між ними неможливе, наполягали на розірванні шлюбу.
А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сімя розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їхньої дитини, а відтак, існують підстави для розірвання шлюбу.
Окрім того, існує обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, який є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, постійного офіційного місця роботи не має; інших неповнолітніх дітей, окрім сина ОСОБА_4, та непрацездатних осіб на утриманні не має. Син ОСОБА_3 перебуває під наглядом лікарів, після проведення 06 грудня 2016 року операції по висіченню пігментного невусу (а.с.10,11).
Таким чином, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своєму сину, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.
Ураховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, та задовольняє позовні вимоги.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання сина.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.
Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені (а.с.1) судові витрати.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-228, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 141, 157, 160, 161, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 8 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському РС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 108.
Місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з матірю.
Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3.
Стягувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна пятсот) гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 16 січня 2017 року і до досягнення повноліття сином 31 жовтня 2031 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Б. Сташків