справа № 216/2072/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Крейса О.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогусправу за позовом ОСОБА_2 до Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визнання права власності за набувальною давністю.

В обґрунтування позову вказує, що 10.12.1958 р. її батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 уклали шлюб, вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Вироком народного суду Центрально-Міського району м. Кривого Рогу батька засуджено за вбивство матері ІНФОРМАЦІЯ_3 р., до п'ятнадцяти років позбавлення волі. Згідно з даними описової частини вироку вбачається, що в 1959 році ОСОБА_4 з дружиною (ОСОБА_5) збудували будинок АДРЕСА_1, де і проживала сім'я. Згідно з даними архівної довідки, виданої Державним архівом Дніпропетровської області, рішенням виконкому Центрально-Міської районної Ради депутатів трудящих м.Кривого Рога Дніпропетровської області від 13.05.1970 р. № 269 «Про затвердження актів готовності індивідуальних житлових будинків» було затверджено акт готовності індивідуального житлового будинку на ім'я «ОСОБА_4.» за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею «9,4», загальною площею «20,9».

Рішенням виконкому Криворізької міської Ради депутатів трудящих Дніпропетровської області від 28.10.1975 р. № 20/350 «Об упорядочении наименования площадей, улиц, переулков в городе» вулицю «Нижняя Антоновка» було перейменовано на вулицю «Мерецкова».

Після досягнення повноліття вона мешкала в вищевказаному будинку безперервно, 22.05.1981 р. уклала шлюб, внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_2.

Згідно відмітки про прописку у паспорті старого зразка вона вперше прописалась у будинку за вищевказаною адресою - 05.07.1982 р. З часу ув'язнення батька жодних відомостей про його місцезнаходження немає.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просять задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує, за умови доведеності обставин справи на які посилається позивач.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 являється батьком, а ОСОБА_5 матір'ю позивача - а.с.4, мати останньої померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., а батько вироком народного суду Центрально-Міського району м. Кривого Рогу від 12.08.1966 р. засуджений за вбивство матері до п'ятнадцяти років позбавлення волі - а.с.5-7.

22.05.1981 р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу - а.с.8.

Згідно архівної довідки, виданої Державним архівом Дніпропетровської області від 04.11.2013 р. № Г-185-2013 та від 26.12.2016 р. № 1155/0/126-16, рішенням виконкому Центрально-Міської районної Ради депутатів трудящих м.Кривого Рога Дніпропетровської області від 13.05.1970 р. № 269 «Про затвердження актів готовності індивідуальних житлових будинків» було затверджено акт готовності індивідуального житлового будинку на ім'я «ОСОБА_4.» за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею «9,4», загальною площею «20,9».

Рішенням виконкому Криворізької міської Ради депутатів трудящих Дніпропетровської області від 28.10.1975 р. № 20/350 «Об упорядочении наименования площадей, улиц, переулков в городе» вулицю «Нижняя Антоновка» було перейменовано на вулицю «Мерецкова» - а.с.13, 47-48, із довідки квартального комітету № 46 від 29.03.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 з 05.07.1982 р. проживає за адресою: АДРЕСА_1 - а.с.14.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українипро те, що правила статті 344 ЦК Українипро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК Українинабрав чинності з 01.01.2004 р., положення статті 344 ЦК Українипоширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 р. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 р.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 р., то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 р. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти будинком № 26-а по вул. Мерецкова в м.Кривому Розі, тому суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.328, 335, 344, ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 право власності за надувальною давністю на будинок АДРЕСА_1.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: