Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 337/5285/15Головуючий у 1-й інстанції Сидорова М.В.
Пр. № 22-ц/778/1847/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Кримської О.М.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2016 року (т.с. 1 а.с. 213-222) позов позивача у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 18/2008/2364Фжр від 22.09.2008 року станом на 11.06.2015р. в загальній сумі 54829,94 доларів США (що є еквівалентом 1159835,81 грн.), яка складається з: заборгованості за кредитом 48044,30 доларів США (що є еквівалентом 1016 296,93 грн.), заборгованості по сплаті відсотків 6 785,64 доларів США (що є еквівалентом 143538,88 грн.), та пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 75283,64 грн. (що є еквівалентом 3558,95 доларів США) та штраф в сумі 158226,91 грн. (що є еквівалентом 7480,00 доларів США).

В інший частині позову відмовлено.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 6090 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2016 року (т.с. 2 а.с. 36-46) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 7480 доларів США скасовано і у задоволенні цих вимог відмовлено.

В іншій частині резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції:

Позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитом в сумі 48044,30 доларів США, за відсотками в сумі 6785,64 доларів США, пеню в сумі 54989,35 грн.

Зазначене рішення апеляційного суду у цій справі набрало законної сили з моменту проголошення 18 травня 2016 року, докази перегляду зазначеного рішення апеляційного суду у касаційному порядку у матеріалах цієї справи відсутні.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційному суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі (т. 2 а.с. 107), в якій просив доповнити рішення апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2016 року, вказавши в резолютивній частині рішення: «Стягнути на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитом в сумі 1214079,46 грн., що еквівалентно 48044,30 доларів США, за відсотками в сумі 171473,12 грн., що еквівалентно 6785,64 доларів США, пеню в сумі 54989,35 грн.», судові витрати покласти на позивача.

У судове засідання 09 лютого 2017 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду заяви (т.с. 2 а.с. 121-124) всі особи, які беруть участь у справі, окрім заявника ОСОБА_2, не зявились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду вищезазначеної заяви відповідача апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 220 ч. 3 ЦПК України суд вирішує питання про додаткове рішення в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обовязковою.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглядати вищезазначену заяву ОСОБА_2 за відсутністю всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у цій справі, за присутністю заявника ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2, дослідивши зміст заяви та матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що у задоволенні ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цій справі слід відмовити з наступних підстав.

Так, за змістом ст. 220 ч. 1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 220 ЦПК України).

Встановлено, що строк на виконання вищезазначеного рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2016 року не закінчився.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2016 року (т.с. 2 а.с. 104-105) заяву ОСОБА_2 задоволено.

Виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за кредитом в сумі 48044,30 доларів США, за відсотками в сумі 6785,64 доларів США, пені в сумі 54989,35 грн. розстрочено шляхом стягнення присуджених сум щомісячними платежами в розмірі 800,73 доларів США заборгованість за кредитом, 113,09 доларів США заборгованість за відсотками та 916,48 грн. пені, на 60 місяців, починаючи з жовтня місяця 2016 року.

Проте, підстави для ухвалення додаткового рішення апеляційним судом, передбачені ст. 220 ч. 1 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Зокрема, апеляційним судом Запорізької області в його рішенні від 18 грудня 2016 року у цій справі, яке набрало законної сили, було зазначено точні суми грошових коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Банку, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 48044,30 доларів США, за відсотками в сумі 6785,64 доларів США, пеня в сумі 54989,35 грн., що повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1680цс15, на яку посилається заявник ОСОБА_2 у своїй вищезазначеній заяві про ухвалення додаткового рішення у цій справі в обґрунтування останньої.

Так, за змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1680цс15: «Якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка - отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті».

Крім того, доводи вищезазначеної заяви ОСОБА_2 за своїм змістом фактично є доводами касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2016 року у цій справі, а не підставами для ухвалення додаткового рішення апеляційним судом у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі, а заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цій справі є такою, що не підлягає задовленню.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ст. 220 ч. 5 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_4ОСОБА_5