"17" лютого 2017 р. Справа № 2-339/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Вишгородського районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Гавриленко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», у звязку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року.

Учасники в судове засідання не прибули, про день та час розгляду заяви повідомлені, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін або інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Рішенням цього ж суду від 21 лютого 2012 року на користь ПАТ «Кредитпромбанк» солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 120 658 грн. 69 коп., а також судові витрати, а всього 121 865 грн. 28 коп.

06.07.2012 року на підставі виконавчого листа №2-339/2012 від 28.05.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як встановлено ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

На підставі статей 512-519 ЦК України згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2013 року ПАТ «Кердитпромбанк» продав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги.

Відповідно до п. 2.3 Договору права вимоги переходять від продавця до покупця, та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акту приймання передачі прав вимоги.

Проте вказаний акт приймання передачі, підписаний обома сторонами, який містив би дані про продаж прав вимоги саме за згаданим вище кредитним договором суду не надано.

Витяг з додатку № 1 (перелік прав вимог за договорами) до договору, всіх необхідних реквізитів офіційного документу не містить.

Таким чином законні підстави для заміни сторони у виконавчому провадження на основі належних, допустимих і достатніх доказів перед судом не доведено, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 378 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя