Справа № 758/1983/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 серпня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за розпискою у розмірі 1 000,0 дол. США, мотивуючи тим, що 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої відповідач зобов'язується до 01.11.2015р. повернути гроші в сумі 1 000,0 дол. США., взяті в борг 01.09.2015 року у позивача. Відповідач уникає зустрічей з позивачем та спілкування стосовно повернення боргу. Станом на 08.02.2017 р. сума позики відповідачем не повернута.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував, пояснив, що неодноразово телефонував відповідачу та просив повернути борг, крім того намагався зустрітися та обговорити умови повернення боргу, однак відповідач борг не повертає, та всіляко ігнорує прохання позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч.2 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За нормами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у простій письмовій формі, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 1 000,0 дол. США, терміном до 01.11.2015 року. Про отримання коштів від позивача відповідач склав розписку.

Зазначені обставини підтверджуються власноручно написаною відповідачем розпискою, оригінал якої був наданий позивачем суду та долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики строк не повернув грошові кошти.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки у позивача є борговий документ відповідача, а відповідачем не надані документи позивача про погашення відповідачем суми боргу, то зазначені обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що борг відповідача перед позивачем за договором позики від 01 вересня 2015 року, у розмірі 1 000,0 дол. США, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Між тим, статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що заборгованість на час розгляду справи складає 1 000,0дол. США, за курсом Національного Банку Україну долар до гривні станом на день розгляду справи (09.08.2017 р.) становить 2573,2557 грн. за 100 дол.США. Таким чином, в перерахунку на день розгляду справи сума позики, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 25 732,56 грн. (1 000 х 2573,2557).

У випадку неповернення (несвоєчасного повернення) суми позики у визначений сторонами строк кредитор може вимагати застосування наслідків, встановлених ч. 1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Вказані наслідки позивачем не були заявлені.

Таким чином, загальна сума за договором позики від 01.09.2015 р., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 25 732,56 грн.

Відповідно ст.88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн., сплачений позивачем при подачі позову.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 524, 526, 530, 625, 626, 631, 1046, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 56, 60,88, 169, 208-209, 212, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму боргу за договором позики від 01.09.2017 р. в розмірі 25 732,56 грн. (двадцять п'ять тисяч сімсот тридцять дві грн. 56 коп.), судовий збір у розмірі 640,0 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.), а всього - 26 372,56 грн. (двадцять шість тисяч триста сімдесят дві грн. 56 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо їх не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова