Справа №589/4594/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/906/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «ОСОБА_1 » на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Українсько-Голландська агрокомпанія » до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «ОСОБА_1 » про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання поновленим договору оренди, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року визнано недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 02 листопада 2015 року, загальною площею 8,3050 га, кадастровий номер :01:005:0069, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма « ОСОБА_1 ».

Визнано поновленим на той же строк і на тих же умовах договір оренди землі від 20 квітня 2008 року №26, зареєстрований у Шосткинському міжрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП « Центр державного земельного кадастру », про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11 вересня 2008 року за №68.

Зобов'язано ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладення з ТОВ « Українсько-Голландська агрокомпанія » ( далі ТОВ ) додаткової угоди щодо поновлення на той же строк і на тих же умовах договору оренди землі від 20 квітня 2008 року №26, зареєстрованого у Шосткинському міжрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11 вересня 2008 року за №68.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ судовий збір в сумі 4134 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма « ОСОБА_1 », посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

При цьому вказує, що позивачем не надано доказів про направлення товариством та отримання ОСОБА_3 листа-повідомлення про намір поновити договір оренди на новий строк. Зазначає, що ОСОБА_3 уклав договір оренди земельної ділянки з ТОВ « Агрофірма «ОСОБА_1 » на більш вигідних умовах, ніж запропоновані ТОВ. Окрім того, у ОСОБА_3 відсутнє волевиявлення на укладення додаткової угоди, про що свідчить направлений ним лист про відсутність наміру поновлювати договір.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника ТОВ проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, всупереч приписам ст. 33 Закону України « Про оренду землі » ( далі Закон ), у передбачений законом місячний термін не повідомив ТОВ щодо прийняття чи відмови у пропозиції поновити договір оренди земельної ділянки, що є підставою вважати договір оренди землі поновленим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, 20 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ укладено договір оренди землі №26, який зареєстрований у Шосткинському міжрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 11 вересня 2008 року за №68.

Відповідно до умов договору, відповідач надав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 8,3050 га, кадастровий номер :01:005:0069, яка знаходиться на території Маківської сільської ради Шосткинського району Сумської області.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено строком на 7 років починаючи від дня його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Протягом строку дії договору орендар належним чином виконував його умови, претензій щодо невиконання/неналежного виконання договірних зобов'язань від відповідача на адресу позивача не надходило.

07 серпня 2015 року ТОВ, на виконання положень ст. 33 Закону та п. 8 Договору, за місяць до закінчення договору оренди земельної ділянки направило на адресу ОСОБА_3 цінним листом лист-повідомлення про поновлення договору оренди та додаткову угоду до договору оренди землі від 20 квітня 2008 року.

02 листопада 2015 року ОСОБА_3 уклав з ТОВ « Агрофірма Лан » договір оренди землі, відповідно до умов якого відповідач передав товариству в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 8.3050 га, кадастровий номер :01:005:0069, строком на 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, а також вищевказаним Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами першою пятою статті 33 Закону ( в редакція, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин - на час виникнення переважного права у орендаря ) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною першою статті 777 ЦК України визначено переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір.

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону, буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ за місяць до спливу строку договору оренди, як це передбачено умовами договору та наведеною нормою Закону, повідомило орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Однак, всупереч вимогам закону, орендодавець у місячний термін не направив орендарю пропозицію щодо умов договору, або повідомлення про відмову у продовженні договору оренди землі.

Отже, як убачається з матеріалів справи, підтверджено факт належного виконання орендарем ТОВ умов договору оренди; дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; продовження використання ним земельної ділянки після закінчення строку дії договору; ненадіслання орендодавцем ОСОБА_3, у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк; укладення орендодавцем ОСОБА_3, 02 листопада 2015 року договору оренди з орендарем ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_1».

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про наявність у ТОВ переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк та порушення цього права у звязку з укладенням орендодавцем ОСОБА_3, договору оренди з орендарем ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_1», а також визнання договору оренди землі від 02 листопада 2015 року недійсним.

Посилання в апеляційній скарзі про не надсилання позивачем відповідачу листа-повідомлення про намір поновити договір оренди на новий строк не заслуговує на увагу, оскільки лист-повідомлення та додаткова угода до договору оренди від 20 квітня 2008 року направлялася ОСОБА_3 07 серпня 2008 року рекомендованим листом №908, а також вказані відомості містяться в описі вкладення до цінного листа.

Переважне право позивача на спірну земельну ділянку було порушено відповідачем ОСОБА_3, а тому судом першої інстанції обґрунтовано покладені понесені ТОВ судові витрати лише на даного відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, упередженості судді при розгляді даної справи, які б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма Лан » відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді