Справа № 182/3652/16-ц
Провадження № 2/0182/570/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.02.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 лютого 2013 року помер її батько ОСОБА_2, який на день смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль марки ВАЗ-21063, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, 1990 року випуску. Зазначений автомобіль належить ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 27 березня 1997 року.

У встановлений законом строк ОСОБА_2 звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на даний автомобіль не отримав.

За життя ОСОБА_2 спадщиною не розпорядився.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є позивач, яка прийняла спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 15 по вул. Профінтерна в м. Нікополь, що складається з: житлового будинку літера «А», загальною площею 52,5 кв.м., житловою 43,6 кв.м., допоміжною 8,9 кв.м; літньої кухні літера «Б», площею 21,3 кв.м; вбиральні «В», площею 1,0 кв.м; підвалу літера «Г», площею 2, 6; 10,6 кв.м; № 1 - 4 спорудження I в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 лютого 2013 року.

Однак позивач помилково не включила спірний автомобіль до складу спадкового майна після смерті батька ОСОБА_2, у зв'язку з цим за нею не було визнано право на спірний автомобіль, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року.

Позивач звернулася до Першої Нікопольського державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 10 червня 2016 року державний нотаріус ОСОБА_4 відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не був наданий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на автомобіль.

Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, інших спадкоємців немає, та з урахуванням того, що спадкодавець правомірно набув право власності на автомобіль марки ВАЗ-21063, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, 1990 року випуску, ОСОБА_1 просила суд задовольнити її вимоги та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради з позовом ознайомлений, про день та час слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився та надав суду письмову заяву, в якій проти позову не заперечив, просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) О.М. доводиться рідною донькою ОСОБА_2 (а.с. 9,10).

20 лютого 2013 року ОСОБА_2 помер (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на автомобіль марки ВАЗ-21063, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, 1990 року випуску. Зазначений автомобіль належить ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 27 березня 1997 року (а.с.11).

25 вересня 1997 року ОСОБА_2 відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, а саме на автомобіль марки ВАЗ 21063, однак за життя свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на спірний автомобіль так і не отримав (а.с.44).

На випадкок своєї смерті ОСОБА_2 спадковим майном не розпорядився.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є його донька ОСОБА_1 - позивач по справі, яка прийняла спадщину, згідно вимогам діючого законодавства.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 15 по вул. Профінтерна в м. Нікополь, що складається з: житлового будинку літера «А», загальною площею 52,5 кв.м., житловою 43,6 кв.м., допоміжною 8,9 кв.м; літньої кухні літера «Б», площею 21,3 кв.м; вбиральні «В», площею 1,0 кв.м; підвалу літера «Г», площею 2, 6; 10,6 кв.м; № 1 - 4 спорудження I в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 лютого 2013 року (а.с.15-17).

Рішення набуло чинності 13 грудня 2014 року.

Однак позивачем помилково не було включено спірний автомобіль до складу спадкового майна після смерті батька ОСОБА_2, у зв'язку з цим за нею не було визнано право на спірний автомобіль, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року.

ОСОБА_1 звернулася до Першої Нікопольського державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 10 червня 2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачем не був пред'явлений документ, який підтверджує право власності спадкодавця на автомобіль (а.с.8).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 автомобіля марки ВАЗ-21063, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, 1990 року випуску у суду не викликає сумніву, оскільки підтверджується його заявою від 25 вересня 1997 року № 679, якою він прийняв спадщину на зазначений автомобіль, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, що відповідає вимогам ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини).

Враховуючи те, що позивач являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2, прийняла спадщину, інших спадкоємців немає, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ-21063, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, 1990 року випуску.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 84, 209, 212, 214-215, 217-218 ЦПК, 1261, 1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ -21063, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, 1990 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 лютого 2013 рокув м. Нікополі Дніпропетровської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5