Справа № 333/1075/17
Провадження № 2-о/333/105/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

народних засідателів Сальникової О.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_2,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

законного представника

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу № 333/1075/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_5 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, посилаючись на те, що останній страждає на психічний розлад з 1979 року, багаторазово лікувався у психіатричних стаціонарах, остання виписка 17.05.2013 року, в клінічній картині тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2010 року ОСОБА_6 визнаний недієздатним, рішенням того ж суду від 01.08.2014 року його опікуном призначено племінника ОСОБА_7 Під час загострення активно висловлює маячні ідеї отруєння, чотири госпіталізації повязані із суїцидними тенденціями (наносив собі ножові поранення, намагався отруїтися пігулками). За час хвороби сформувався емоційно-вольовий дефект, наростає соціальна адаптація. Зі слів опікуна стан погіршився поступово протягом півроку: порушений сон, сам із собою розмовляє, з кімнати практично не виходить, не готовить собі їжу, не купує продукти, не виконує елементарні санітарно-гігієнічні заходи, цілий день лежить в ліжку в брудному одязі, відкриває газовий пальник, не підпалюючи газ. На зауваження племінника не реагує. 01.03.2017 року у супроводі опікуна звернувся до дільничного психіатра в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, видано направлення на госпіталізацію. Оглянутий черговим лікарем прийомного відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, який кваліфікував стан як загострення хронічного психічного розладу у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу. Госпіталізований у примусовому порядку. Того ж дня, о 12 год. 00 хв. оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: у свідомості, орієнтований у місці й особистості, дату назвати не може. Знесилений, астенізований. Відповіді після тривалої паузи, мова тиха в уповільненому темпі. Подавлений, вираз обличчя сумний. Однак під час бесіди на тему його способу життя озлобляється, заявляє: «я не буду відповідати на ваші питання, це моя справа». Мислення непослідовне, аутистичне. Не заперечує, що з кімнати практично не виходить, не готовить собі їжу, не проводить гігієнічні заходи. Ухильно говорить по суїцидні думки, у минулому суїцидні наміри не заперечує. Не може пояснити навіщо включає газовий пальник. До госпіталізації байдужий, критика відсутня. Приймаючи до уваги погіршення стану та неспроможність задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (не готує собі їжу, не виконує санітарно-гігієнічні заходи), лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_6 його племінник ОСОБА_8 у судовому засіданні заяву підтримав і наполягав на примусовій госпіталізації ОСОБА_6

ОСОБА_6. у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації не заперечував.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_9 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.03.2017 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару, оскільки

не здатний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність (не готує собі їжу, не виконує санітарно гігієнічні заходи)(а.с. 2).

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_6 вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Народні засідателі: О.О. Сальникова

ОСОБА_1