Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/226/17
Ухвала

14 лютого 2017 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави,

Встановив:

13 лютого 2017 року ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 звернулася в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Вказана заява підлягає залишенню буз руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачений судовий збір, існують розбіжності в тексті позовної заяви, належним чином не завірені додані до позовної заяви копії документів.

Відповідно до ч.3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Пунктом 6 абзац 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Із вказаних роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України випливає, що ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна, тобто у разі невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, заставодержатель може звернутися до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, і якщо ціна позову визначається розміром виконання, тобто заявлена в межах суми стягнутої за рішенням суду, то ці позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Сума заборгованості, в межах якої звертається стягнення на предмет застави 1 240 833 грн 72 коп та 329 887 грн 35 коп неустойка за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а всього 1 570 721 грн 07 коп. більш ніж у сім разів більше стягнутої суми за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва по справі №2-1631/2010р., а саме 207 581 грн 40 коп.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 відносяться до вимог майнового характеру, а, отже, і судовий збір має бути сплачено відповідно до Закону України Про судовий збір, розмір якого становить 23 560 грн 81коп.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір визначено коло осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях. Даний перелік осіб є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно вищевказаного переліку уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до вказаних осіб не належать. Тобто позивач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 не звільняється від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року роз'яснення, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та ст.82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розмірі або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями ч.1 ст.8 ЗУ Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Частинами 1-3 статті 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1,2 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, позивачем не додано.

Окрім того, позивачем не завірені належним чином копії документів, які додаються до матеріалів позовної заяви.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) визначений порядок засвідчення копій документів. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Окрім того, в позовній заяві є неточності, а саме: у вступній та резолютивній частинах різняться дати укладення кредитного договору. Відповідно до копії кредитного договору датою його ухвалення є 27.04.2006 року, однак в позовній заяві, а саме у вступній частині, позивач вказує дату 21.04.2006 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, а саме: сплатить суму судового збору, уточнить текст позовної заяви, належним чином завірить копії доданих документів, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 126 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати суду оригінал платіжного документу на підтвердження його сплати.

Реквізити рахунку для оплати судового збору:

Отримувач коштів: Державний бюджет Миколаївського району

Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37992266

Банк отримувача: ГУДКСУ у Миколаївській області

Код банку отримувача(МФО):826013

Рахунок отримувача:0230

Код класифікації доходів бюджету:22030101

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання даної ухвали у зазначений п'ятиденний строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4

14.02.2017