У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі : - Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, і просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 15 521,22 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ на початок заборгованості в розмірі 1 320,51 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі 612,93 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач та його представник двічі не з?явились в судове засідання, а саме 08.08.2017 та 05.12.2017 хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чиномЗгідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів ( а.с. 25-26, 59-60).

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з'явився в судове засідання; в/від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у статті 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, позивач в судові засідання не з'являється та участі у справі свого представника забезпечив.

Суд також враховує розумні строки розгляду справи, передбачені законодавством, які порушені саме внаслідок неодноразової неявки сторони позивача та кваліфікує таку поведінку позивача, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як втрату зацікавленості в розгляді справи, і не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

За правилами ч.3 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладенен вище, приймаючи до уваги те, що позивач повторно не з"явився до суду та заяви про слухання справи у його відсутності не подав, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Окремо слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позовної заяви без розгляду, не позбавляє її права знову звернутися до суду із аналогічним позовом.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.М.Букіна