ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5307/17
Провадження № 2/210/2261/17
У Х В А Л А

іменем України

"01" грудня 2017 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Так, ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивачами зазначається, що між ними та відповідачем укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Однак до матеріалів позову не надано доказів, на підтвердження укладення такого договору між кожним споживачем та ПАТ «Криворіжгаз».

Водночас, у позові зазначається, що доказом факту приєднання всіх споживачів до Типового договору розподілу природного газу є щомісячне споживання ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Проте, доказів на підтвердження у вигляді відповідних розрахунків, про які йдеться мова в тексті заяви, позивачами не долучено.

Крім того, у позові зазначається, що позивач ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що не знаходить свого відображення у наданій копії паспорту гр. ОСОБА_7, де містяться відомості про знання з реєстрації за вказаною адресою 06.12.2002 року та реєстрація за новою адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова (Героїв АТО), 39/9.

Крім того, з тексту позовної заяви вбачається, що позивачі ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_23 та ОСОБА_27 не зареєстровані за адресами ІНФОРМАЦІЯ_2/13,23,30,35,39 відповідно, однак є власниками цих помешкань. Проте жодного підтвердження вказаного факту до суду не надано. Більш того, довідками щодо складу сімей позивачів зазначено, що позивачі зареєстровані за вказаними адресами, а отже вказане протирічить викладеним обставинам, зазначеним самими позивачами.

Однак, серед довідок про склад сімї міститься інформація стосовно ОСОБА_33, який є власником та зареєстрованою особою (згідно довідки б/н) за адресою: м. Кривий Ріг, Героїв АТО 38/39, хоча згідно позову (зі слів позивачів) власником є позивач ОСОБА_27

Також, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_32 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проте при зверненні з позовом гр. ОСОБА_32 вказує квартиру 58, що також протирічить викладеним фактичним обставинам.

Поміж тим, при огляді позову, зясовано, що позивачами надано до суду інформацію про склад сімї ОСОБА_34, однак є не зрозумілим, які саме обставини підтверджуються наданою довідкою, оскільки вказана особа не є стороною по справі.

Крім того, позивачами надано до суду на підтвердження виникнення у них однорідних прав та обовязків з однакових підстав довідки про склад сімї. Однак, такі довідки не можуть прийматися до уваги, оскільки вони не містять номеру, дати складання, підписів та печаток уповноважених осіб розпорядників відповідної інформації, а викладені у довільному вигляді, шляхом друкованого текстового набору та не мають будь якої законної сили.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р., суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Крім того, варто зауважити, що згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позивачами на підтвердження своїх законних прав на звернення до суду з вимогами про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів надані відповіді відповідача, зі змісту яких вбачається, що на сьогоднішній день фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу. Крім того субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані в термін до 01.01.2018 р. для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних, так і загально будинкових, що забезпечить 100 % облік спожитого природного газу населенням. Отже право позивачів на встановлення безкоштовних газових лічильників на даний час не порушено, оскільки звернення з позовом відбувається 28 листопада 2017 року.

У звязку з викладеним, позивачам пропонується уточнити виклад обставин та зазначити яким чином відбулось порушення їх прав з нормативним підтвердженням позовних вимог.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на виявлені недоліки, суд приходить до висновку про те, що вони є суттєвими, у звязку з чим позовну заяву необхідно залишити без руху та надати час позивачам для усунення відповідних недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачами ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Є. Сільченко