Справа № 344/966/17
Провадження № 2/344/1633/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м.Івано-Франківськ Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Островського Л.Є.

секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачка в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про слухання справи без її участі, в якій позов підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про слухання справи без її участі, в якій позов визнала в повному обсязі. Не заперечила проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 26.06.2016 року помер ОСОБА_4, тато позивачки, що посвідчується свідоцтвом про смерть (а.с.4).

Померлий був власником земельної ділянки №105, кадастровий номер :23:001:0497 площею 0,0595 га, яка розташована в садівничому товаристві "За мир" на території Івано-Франківської міської ради та отримав державний акт ЯЖ 568899.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. Інших спадкоємців першої черги окрім відповідачки немає, однак вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і на момент смерті не проживала із спадкодавцем. Разом з тим, позивач звернулася на отримання спадщини за законом до нотаріуса, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки оригінал державного акту про право власності на землю, що належить її покійному батьку втрачено (а.с.7).

Стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01.07.2004р визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, а підстави для державної реєстрації прав встановлені ст.19 вказаного Закону і до них, зокрема відносяться: договори, укладені в порядку, встановленому законом; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішення судів, що набрали законної сили; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно.

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за ст. 1261 ЦК України, але право на майно не зареєстроване у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1261, 1297 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 215-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку №105, кадастровий номер :23:001:0497 площею 0,0595 га, яка розташована в садівничому товаристві "За мир" на території Івано-Франківської міської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 26.06.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Л.Є. Островський