Справа № 750/1975/17
Провадження № 2/750/874/17
У Х В А Л А
23 лютого 2017 року м.Чернігів
Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Супрун О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :
22 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Відповідно до частини першої ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Згідно з частиною другою ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів позовної заяви убачається, що позивач зареєсстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач АДРЕСА_2 .

В позовній заяві позивач посилається як на підставу звернення до суду за місцем його проживання на те, що він є учасником бойових дій, у зв`язку з чим в будь-який момент його можуть викликати до місця перебування частини, і він не має змоги звернутися до суду за місцем знаходження відповідача.

Однак, звертаючись з позовом про розірвання шлюбу до суду за зареєстрованим місцем свого проживання позивач повинен не лише пояснити поважність причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача, а й надати достовірні докази на їх підтвердження.

Крім того, зазначені позивачем причини є гіпотетичними, тобто такими, що настануть за умови виклику його до місця перебування військової частини, а не такими, що насправді існують за станом на момент пред`явлення позову.

Не зрозуміло також і те, яким чином вплине розгляд справи саме за місцем проживання відповідача у разі настання зазначених позивачем обставин, оскільки у позовній заяві відсутні його пояснення з цього приводу.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

З огляду на викладене, відсутні достатні підстави вважати дану справу підсудною Деснянському районному суду м. Чернігова, а тому позовну заяву належить повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 109, 110, 115, 209, 210, 292-294 ЦПК України,

у х в а л и в :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу для подачі до належного суду, оскільки дана справа не підсудна Деснянському районному суду міста Чернігова.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.П. Супрун