Провадження № 2/641/457/2017 Справа № 641/9956/16-ц
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря Дрокіної С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлових приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в якому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою №74 по вул. Ковтуна, 40 в м. Харкові та визнати відповідача такою, що втратила право користування цією квартирою.
В обґрунтування позову посилається на те, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_3, та дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В квартирі також зареєстрована, однак не проживає відповідач невістка ОСОБА_2 У березні 2014 року його син ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини та відповідач виїхала проживати до батьків у Російську Федерацію.
Її речей в квартирі не має, в квартирі відповідач ніколи не проживала. Позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою належним чином. Тому вимушений звернутись до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази приходить до наступного.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 травня 1998 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5).
Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» від 06.12.2016 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований син позивача ОСОБА_6 та відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.6).
Згідно заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.7).
Відповідач по справі в квартирі не проживає, її речей в квартирі не має, комунальні платежі вона не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює.
Ці обставини в судовому засіданні також підтвердив свідок ОСОБА_7, яка зазначила, що відповідач в квартирі не проживає, її речей там не має.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання.
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач відсутня в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення її права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернулась.
Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг.
У зв'язку з тим, що відповідач не користуються без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, вона є такою, що втратила право користування цим житлом, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №74 по вул. Ковтуна, 40 в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_8