Справа № 405/6419/17
Провадження № 2-н/405/135/17
УХВАЛА

07 листопада 2017 року. Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про прийняття заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів з ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про зміну розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її (заявника) користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної заяви про видачу судового наказу до розгляду, приходжу до висновку, що у її прийнятті до розгляду слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Виключний перелік вимог, за якими судом може бути видано судовий наказ міститься в ст. 96 ЦПК України, згідно з положеннями якої судовий наказ про стягнення аліментів на дитину може бути видано, зокрема, у разі якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України);

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України).

Поряд з цим, заявлена заявником ОСОБА_1 вимога про зміну розміру аліментів та їх стягнення взагалі не передбачена ст. 96 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявником, заявлено вимогу про зміну розміру аліментів та їх стягнення на утримання дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яке не передбачене ст. 96 ЦПК України, приходжу до висновку, що у прийнятті даної заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в такому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Додатково відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тобто, зазначена стаття визначає можливість збільшення або зменшення розміру аліментів, визначеного, зокрема, за рішенням суду у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів, у разі зміни матеріального та сімейного стану (наприклад, з 1/4 частини до 1/6, або з 400 грн. до 800 грн.)

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, зазначена стаття передбачає можливість зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, тобто з визначеного судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі, - на розмір аліментів, визначених у частці від доходу платника аліментів, або навпаки.

При цьому, і в першому, і в другому випадках передбачено звернення до суду одержувача аліментів з відповідним позовом, тобто в позовному порядку.

Керуючись ст. 95, ст. 96, п. 1 ч. 3 ст. 100, ч. 2 ст. 101, ст. 210 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про зміну розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь заявника на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова