АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5096/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/196/К/17 Кобеляцька-Шаховал І.О.
Категорія - 58 (ІV) Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П, Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - Кіровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з автомобіля,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - Кіровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з автомобіля.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року, описку в якій виправлено ухвалою того ж суду від 14 листопада 2016 року, подану позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вважає, що судом не було взято до уваги той факт, що автомобіль марки OPEL COMBO, 2012 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, був переданий йому, як переможцю електронних торгів, й зберігається за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1, а тому позов про зняття арешту з вказаного автомобіля повинен розглядатися у відповідності до положень ч.2 ст. 114 ЦПК України за місцем його знаходження, тобто Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивачів в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові повідомлення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву у справі, суд керувався ч.1 ст. 109, п. 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України та виходив з того, що справа не підсудна Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, оскільки спірний автомобіль є рухомим майном, у зв'язку з чим місце його реєстрації не може мати правового значення, а тому справа повинна розглядатися за місцем проживання відповідачів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

У відповідності до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачу, якщо справа не підсудна цьому суду.

За загальним правилом підсудності, встановленим ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Разом з тим, виключення з цього правила встановлюються ст. 114 ЦПК України, у відповідності до ч.2 якої позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Зі змісту положень вказаної норми права слідує, що вид майна (рухоме чи нерухоме), з приводу якого подано позов про зняття арешту, не розмежовується.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», а також Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41 Постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що предметом позову є автомобіль марки OPEL COMBO, 2012 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, на який накладений арешт державним виконавцем в порядку виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпра від 01.10.2014 року (а.с. 22).

Оскільки позивач став переможцем електронних торгів, що підтверджується протоколом № 186483 від 25.07.2016 року й ним 01 серпня 2016 року сплачено суму вартості придбаного автомобіля марки OPEL COMBO, 2012 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, вказаний автомобіль був переданий йому для подальшої перереєстрації права власності на його ім'я.

Станом на теперішній час автомобіль зберігається за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, тобто він знаходиться в межах територіальної підсудності Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Однак, повертаючи позовну заяву суд не врахував ані вимог діючого цивільно-процесуального законодавства, ані обставин справи, й за відсутності позовних вимог до конкретної особи, в порушення ч.2 ст. 114 ЦПК України, дійшов помилкового висновку, що спір про зняття арешту з автомобіля, підлягає розгляду за місцем проживання відповідачів, а не за місцем його знаходження.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом правил підсудності слушними.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За такихобставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, порушено порядок, встановлений для вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню із поверненням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, п.3 ч.1 ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року - скасувати.

Матеріали справи повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

В.П. Зубакова