Справа № 489/331/17
Номер провадження 2/489/915/17
РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Крістіни Євгенівни до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що в 1999 р. вона придбала у відповідачів 2/5 часток квартири АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н». На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавці ніяких претензій не предявляють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляються.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 2/5 часток квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 09.04.1999 р. Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» за №56.

Позивачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги в судовому засіданні підтримала в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 07.05.1996 р,, за № 04333 на праві спільної сумісної власності.

Згідно Угоди про встановлення ідеальних долей від 01.04.1999 р. частки співвласників були визначені по 1/5 частці за кожним.

09.04.1999 р. на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» за № 56 був зареєстрований Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 2/5 часток квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_2, - з однієї сторони, та ОСОБА_4, - з іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір купівлі-продажу 2/5 часток квартири АДРЕСА_1був зареєстрований ММБТІ 26.04.1999 р. за № 16222 на імя ОСОБА_4

З матеріалів справи також вбачається, що в подальшому ОСОБА_4 змінила імя та прізвище на Арсенюк (після одруження ОСОБА_1) Крістіна Євгенівна.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачки порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Крістіни Євгенівни до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу 2/5 часток квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_2, - з однієї сторони, та ОСОБА_4, - з іншої сторони, зареєстрований 09.04.1999 р. на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» за № 56 дійсним

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова