Провадження № 2-о/127/59/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці, про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні та просила встановити факт, що вона перебувала на утриманні у матері ОСОБА_2, яка померла 10.07.2016 року. Заява мотивована тим, що заявник є інвалідом ІІІ групи з дитинства, у звязку з чим не працювала та перебувала на повному матеріальному забезпеченні матері. Мати заявниці ОСОБА_2 працювала лікарем та отримала у 2009 році професійне захворювання. Проходячи лікування в науково дослідному інституті реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова з 03.07.2009 року по 17.08.2009 рік їй було встановлено діагноз: туберкульоз лівого кульшового суглобу, в подальшому їй було встановлено першу «А» групу інвалідності та 90% втрати працездатності. 10.07.2016 року ОСОБА_2 померла. Відповідно до акту визнання причинного звязку смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом було встановлено, що основний діагноз причини смерті ОСОБА_2 є туберкульоз лівого кульшового суглобу з вираженою контрактурою та порушенням функції. Зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлено.

У звязку з зазначеним заявник звернулася до суду для встановлення факту перебування на утриманні матері для відшкодування Відділенням Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці належних їй щомісячних страхових виплат після смерті матері.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці ОСОБА_3 при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою серії ВТЄ-18 №064573 (а.с.7).

Мати заявниці ОСОБА_2 працювала лікарем та отримала у 2009 році професійне захворювання. Проходячи лікування в науково дослідному інституті реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І. Пирогова з 03.07.2009 року по 17.08.2009 рік їй було встановлено діагноз: туберкульоз лівого кульшового суглобу, в подальшому їй було встановлено першу «А» групу інвалідності та 90% втрати працездатності.

10.07.2016 року ОСОБА_2 померла у віці 81 рік, про що складено відповідний актовий запис №1918, що вбачається із Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-АМ №349917 (а.с.29).

Відповідно до ОСОБА_3 №1 визнання причинного звязку смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом від 26.07.2016 року було встановлено, що основний діагноз причини смерті ОСОБА_2 є туберкульоз лівого кульшового суглобу з вираженою контрактурою та порушенням функції. Зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлено (а.с.8-10).

Як вбачається з довідки, виданої ЖЕК №6 від 11.10.2016 року №1771, ОСОБА_1 проживала разом з матірю ОСОБА_2 за адресою: м. Вінниця, проспект Космонавтів, 15/9 та перебувала на її утриманні.

У ОСОБА_1 є донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серії 1-АМ №192566 від 09.06.2003 року а.с.12), яка являється інвалідом ЧАЕС, що підтверджується посвідченням та медичними висновками (а.с.13-16).

Отже, з вищевикладеного вбачається, що заявниця є інвалідом ІІІ групи та має доньку, яка є інвалідом ЧАЕС. Мати заявниці ОСОБА_2, маючи пенсійний стаж та групу інвалідності, отримувала певне фінансове забезпечення, що надавало можливість перебувати на її утриманні і доньці ОСОБА_6, та онуці ОСОБА_5

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила те, що заявник дійсно перебувала на утриманні своєї матері ОСОБА_2, яка померла 10.07.2016 року, оскільки у звязку з захворюванням не мала змоги працювати.

Згідно п.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після йог смерті. Непрацездатними особами є. зокрема інваліди, члени сімї потерпілого на час інвалідності.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом; ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1 ст. 256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 8 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ( 1502-06 )), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що зазначений факт перебування заявниці на утриманні матері знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а отже, заяву про встановлення даного факту слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на утримання матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 10 липня 2016 року.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: