Справа № 645/3203/16-ц
Провадження № 2/645/213/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя Іващенко С.О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Глобал-Авто», треті особи: Центрально-Міське відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, Територіальний сервісний центр № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України про захист права власності, -

В С Т А Н О В И В:

01.07.2016 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Глобал-Авто», треті особи: Центрально-Міське відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, Територіальний сервісний центр № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області, у якому просить визнати за позивачем право власності на автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та припинити дію розшуку вказаного автомобіля, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 14 березня 2015 року ОСОБА_2 в місті Харкові придбала автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 через торгівельну організацію ТОВ «Глобал-Авто» у попереднього власника ОСОБА_3 згідно довідки-рахунку серії ААЕ № 004712 від 14.03.2015 року, оформлення та постановка автомобіля на облік відбулася 17 березня 2015 року в ДАІ по вул. Шевченко, 26 в місті Харкові. Право користування автомобілем було закріплено за її сином ОСОБА_6 з відповідною відміткою у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. 31 березня 2016 року в смт. Пісочин, на посту ДАІ при вїзді до міста Харкова слідчим Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 зупинено вказаний автомобіль для проведення обшуку з подальшим вилученням. Під час цих слідчих дій у ОСОБА_6 вилучено водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та долучено вказані документи до матеріалів кримінальної справи. Кримінальне провадження № 0000602 від 11 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, порушене за зверненням ОСОБА_4 щодо угону автомобіля марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, що належав їй на праві власності. Під час допиту ОСОБА_4 в якості потерпілої вона показала, що у вересні 2014 року надала своєму сину ОСОБА_8 автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який останній передав у тимчасове користування своєму знайомому ОСОБА_9 Як заявляє відповідачка ОСОБА_4 нібито ОСОБА_9 перереєстрував автомобіль на іншого власника. Повідомляє, також, що не робила підпис у заяві про зняття автомобіля з реєстраційного обліку в органах ДАІ, а тому вважає що ОСОБА_2 незаконно заволоділа транспортним засобом, фактично не визнає право власності за позивачкою. 11 березня 2016 року автомобіль було внесено до ІІПС ОВС України та поставлено в розшук шляхом внесення в базу даних системи «Угон» Центрально-міським РВ Криворізького МУ ГУМВС України по ЄРДР №0000602 від 11.03.2016 (незаконне заволодіння). Представник позивача стверджує, що такі показання відповідача ОСОБА_4 жодним чином не підтверджуються та не підкріплені відповідними доказами, а усі дії відповідача ОСОБА_4 направлені на незаконне вилучення у позивача спірного автомобіля, чим порушуються її права власника та створюються перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні автомобілем. Відповідач ОСОБА_3 для усунення порушення прав та визнання право власності позивача на автомобіль не вчиняє жодних дій, усувається від виконання обовязків продавця, фактично не визнає за ОСОБА_2 право власності на автомобіль. Позивач та її представник вважають, що своїми діями відповідачі порушують права власника автомобіля, чим позбавляють можливості нормально користуватися автомобілем, порушили нормальний перебіг життя ОСОБА_2 та ОСОБА_6, не визнають право власності ОСОБА_2 на автомобіль. Внесення інформації Центрально-міським відділом поліції в особі слідчого Дробота В.І. в базу даних «Угон» на підставі заяви відповідачки ОСОБА_4 фактично перешкоджає можливості користуватися транспортним засобом, оскільки це унеможливлює вільне пересування, а тимчасове вилучення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу призводить до неможливості розпоряджатися власником належним йому автомобілем. Дія розшуку автомобіля може бути припинена судом, що відповідає способу захисту, передбаченому п. 3 ч.1 ст.16 ЦК України. Дії відповідачів наносять позивачці збитки, оскільки вона змушена нести витрати як на правову допомогу, сплату судових витрат так і на оплату за користування іншими транспортними засобами.

В судове засідання представник позивача - ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд постановити у справі заочне рішення (вх..№26292 від 10.11.2016 року).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи сповіщалась заздалегідь та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцію на адресу місця реєстрації відповідача, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". 23.08.2016 року до суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_10, з яких вбачається, що вона заперечує проти задоволення позову та вважає, що позивач незаконно придбав спірний автомобіль і він підлягає поверненню відповідачу ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_3, вважає безпідставними, оскільки ніяким чином останній не чинить перешкод позивачу у здійсненні права власності на автомобіль та вважає її добросовісним набувачем та законним власником. Також вказує, що під час продажу спірного авто позивачу ними були дотримані всі вимоги та ОСОБА_2 набула право власності у передбаченому законом порядку. Вважає позовні вимоги до відповідача ОСОБА_4 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також представник відповідача просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Глобал-Авто» в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи сповіщався заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представники третіх осіб - Центрально-Міського відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області та Територіального сервісного центру № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справ повідомлялись заздалегідь та належним чином, але заяв та клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло. Відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 не з'явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій та статус суддів " від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін та інших учасників судового розгляду, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 457989 власником автомобіля LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2. (а.с.50-51)

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 17 березня 2015 року постановлений на облік. Власником значиться ОСОБА_2 Автомобіль придбано на підставі довідки-рахунку ААЕ № 004712 від 14 березня 2015 року, оформленого торгівельною організацією «ГЛОБАЛ-АВТО», за 149 000 гривень. (а.с. 10)

11 березня 2016 року вказаний автомобіль постановлено на обліку у БД «УГОН» Центрально-Міським РВ Криворізького МУ ГУМВСУ, що підтверджується карткою угону України. (а.с. 9)

Як вбачається з наданої стороною позивача копії ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2016 року у справі №216/1562/16-к за заявою відповідача ОСОБА_4 11 березня 2016 року слідчим Центрально-Міського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000602. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 11 березня 2016 року звернулась з заявою до поліції, вказавши, що у вересні 2014 року її син ОСОБА_8 надав у тимчасове користування знайомому ОСОБА_9 автомобіль LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 648 000 гривень, який ОСОБА_9 перереєстрував на іншу особу, використовуючи підроблені документи.

Під час допиту в якості потерпілої відповідач ОСОБА_4 вказала, що переоформлення її автомобіля відбувалось шляхом підроблення її підпису у заяві № 48833576 від 23.09.2014 року у Центрі ДАІ 1201 (ВРЕВ 1) у м. Дніпропетровську, що розташований по пр. Праці, 16 в м. Дніпропетровську. Заяву про зняття з реєстрації транспортного засобу до ДАІ вона не надавала та ніяких заяв не підписувала. (а.с.20-21)

Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку апеляційного перегляду заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року про витребування ОСОБА_4 з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 спірного автомобіля, встановлено, що вибуття спірного автотранспортного засобу не з волі ОСОБА_4 не доведено належним та допустимими доказами. Наявність заяви про порушення кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 не може бути належним та допустимим доказом доведення відсутності її волевиявлення, оскільки лише вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року скасовано заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2016 року про витребування ОСОБА_4 з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 спірного автомобіля та ухвалено нове, яким ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову повністю. Апеляційний суд Дніпропетровської області встановив, що позовні вимоги ОСОБА_4 заявлені до ОСОБА_2 про витребування автомобіля є недоведеними, такими, що не обґрунтовані достатніми, належними та допустимими доказами та не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. (а.с.131-134)

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В матеріалах справи містяться повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей, відповідно до даних якого ОСОБА_4 надала 17.09.2014 року ОСОБА_8 довіреність з правом розпорядження транспортним засобом марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3. Довіреність дійсна до 17.09.2019 року. На наступний день, 18.09.2014 року ОСОБА_8 в порядку передоручення надав ОСОБА_12 довіреність на розпорядження транспортним засобом марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_3, що діє до 17.09.2019 року. (а.с.23-29)

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі наданих доказів та пояснень судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 14 березня 2015 року придбала у ОСОБА_3 автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803. 17 березня 2015 року у відповідності до вимог Закону України «Про дорожній рух» зареєструвала транспортний засіб на своє імя. Ні під час укладення договору купівлі-продажу авто, ні під час державної реєстрації у органах ДАІ на імя ОСОБА_2 перешкод не виникло. Тобто право власності на спірний автомобіль позивачем набуте правомірно, позивач може на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм автомобілем.

За ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст.ст. 391-392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не визнає право власності позивача ОСОБА_2 з підстав неправомірності вибуття спірного майна з власності ОСОБА_4 у вересні 2014 року. Але відповідач ОСОБА_4 не довела існування будь-яких порушень чи невідповідностей вимогам чинного законодавства під час переоформлення права власності на спірний автомобіль у вересні 2014 року. Суд вважає встановленим той факт, що право власності на спірний автомобіль позивач набула правомірно, за належною правовою підставою та не порушуючи прав попередніх власників.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області встановлено, та не потребує додаткового доказування, що права відповідача ОСОБА_4 під час оформлення вибуття з її права власності спірного автомобіля у вересні 2014 року не були порушені, проти неї чи її власності не вчинялось ніяких неправомірні дії. Відповідачем ОСОБА_4 надавалась довіреність з правом розпорядження спірним автомобілем, тому дії представника щодо зняття автомобіля з реєстраційного обліку є правомірними.

В ході судового розгляду судом не встановлено будь-якого порушення чи невизнання права власності позивача з боку відповідачів ОСОБА_3 та ТОВ «Глобал-Авто». В письмовому відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що визнає право власності на автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за позивачем та не чинить їй жодних перешкод у здійсненні права власності. Тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 ТОВ «Глобал-Авто» здійснює посередницькі функції при укладенні договорів купівлі-продажу автомобілів. У позовній заяві відсутні будь-які посилання на порушення права власності позивача з боку відповідача ТОВ «Глобал-Авто».

Позовна вимога про припинення дії розшуку автомобіля марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не може бути розглянута судом в рамках цивільної справи, оскільки вирішення питання про постановку на облік та зняття з обліку у БД «УГОН» належить до компетенції слідчого, який вніс такі дані у базу. Тому в задоволенні цієї частини позовних вимог суд відмовляє.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-317, 319, 321, 391, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60-61, 88, 169 ч.4, 197, 209, 212-215,218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Глобал-Авто», треті особи: Центрально-Міське відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, Територіальний сервісний центр № 6341 Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України про захист права власності - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4) право власності на автомобіль марки LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHBL46F575000803, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5), ОСОБА_3 (НОМЕР_6) та Товариства з обмеженою відповідальність "Глобал-Авто" (код 37689258) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4) судовий збір у розмірі по 2296 гривень 67 коп. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -