РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №28 по вул.. Каразіна б. 13 у м. Харків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зазначена квартира належить їй на праві власності. Відповідач зареєстрований в даній квартирі як член сімї власника оскільки сторони перебували у шлюбі. Однак шлюб між сторонами розірвано у 2010 році та відповідач більше року не мешкає у квартирі оскільки вибув до РФ на постійне проживання.

Представник позивача та позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до положень ЦПК України.

Третя особа надала до суду пояснення відповідно до яких просить справу слухати без їх участі.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, відповідно до якого позивачу належить ? частина зазначеної квартири та договору дарування від 13.04.2012 року відповідно до якого позивачка прийняла у власність 1/2 частину вказаної квартири. Право власності на спірну квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав.

Сторони перебували у шлюбі, однак згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб розірвано 01.06.2010року.

Згідно довідки з місця проживання у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Реєстрація відповідача підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, що міститься в матеріалах справи.

Незважаючи на реєстрацію у спірній квартирі відповідач не мешкає в ній більш року, зазначений факт підтвердили допитаний в суді в якості свідка позивач та свідок ОСОБА_3, які засвідчили, що відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_2 більше року, речей його у квартирі немає, перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі ніхто не чинив.

Конституцією України ( ст..41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин понад рік не мешкає за адресою АДРЕСА_3, у зв»язку з чим, суд вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування спірною квартирою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.317,319,391ЦК України, ст..ст. 60, 208 218 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №28 по вул. Каразіна, б.13 в м.Харкові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.