Справа № 559/2646/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 22 листопада 2008 року помер батько ОСОБА_4, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 1268 ЦК України в спадщину вступила своєчасно, так як до дня смерті батька здійснювала за ним догляд, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном померлого, що стверджується довідкою Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 11.11. 2016 року за № 03- 16/1972.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, до складу якої увійшла земельна ділянка в розмірі 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно отриманого померлим сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0152455, реєстраційний № 13955 від 02.04.1997 року розташованої на території Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Оригінал зазначеного сертифіката на право на земельну частку (пай) з невідомих причин втрачений. Про належність померлому ОСОБА_4 земельної ділянки позивачці стало відомо від працівників Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області де проводилась перевірка по не витребуваних та не переоформлених сертифікатів та державних актів на земельні ділянки, а на запит адвоката управління Держгеокадастру в Дубенському районі письмово підтвердили факт отримання померлим батьком сертифіката на земельну частку (пай).

Позивачка звернулася до Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори щодо оформлення своїх спадкових прав на вище вказану земельну ділянку. Однак, нотаріусом було вказано, що свідоцтво про право на спадщину, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видається нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Надати нотаріусу для оформлення спадщини правовстановлюючі документи на земельну ділянку не може, так як їх було втрачено.

За таких обставин позбавлена можливості оформити належним чином у нотаріуса право на земельну ділянку, а тому змушена звернутись до суду з відповідною заявою.

В судове засідання позивачка не зявилась, згідно позовної заяви просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не зявились, подали заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають.

Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 22 листопада 2008 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №067209, виданим 25 листопада 2008 року Карпилівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області, батько позивачки (а.с.5, 6).

Позивачка прийняла спадщину, так як згідно ст. 1268 ЦК України проживала разом зі спадкодавцем та фактично вступила в управління спадковим майном померлого, що стверджується довідкою Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 11.11.2016 року за № 03- 16/1972 (а.с.13).

На день смерті ОСОБА_4 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0152455 площею 1,7 га, що стверджується довідкою з Головного управління Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області (а.с.14).

Позивачка зверталась в ОСОБА_5 державну нотаріальну контору з питанням оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак згідно відповіді приватного нотаріуса Дубенського нотаріального округу ОСОБА_6 від 29.11.2016 №550/01-16, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11).

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття.

Суд бере до уваги інформацію з довідки, виданої Княгининською сільською радою, про те, що спадкодавець ОСОБА_4 на день смерті проживав разом з дочкою ОСОБА_1 у будинку №16 по вулиці Шевченка в селі Княгинин без реєстрації місця проживання. Визнання цього факту відповідачами, а також те, що метою встановлення факту спільного проживання є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Тому, суд вважає за необхідне визнати факт спільного проживання позивачки зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку, чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ 0152455.

Керуючись: ст.ст. 3, 6, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права спадкове майно в порядку спадкування за законом - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлим 22.11.2008 року, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 1,7 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ 0152455, реєстраційний номер 13955 від 02.04.1997 року, розташованої на території Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області, виданого ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 22.11.2008 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: