Справа № 461/221/17 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/4571/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П.,Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області - Пиць К.М., представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції МВС України у Львівській області, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області, третя особа: Залізничний відділ поліції ГУ НП МВС України у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся із зазначеним позовом до відповідачів обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у лютому 2011 року він придбав автомобіль марки MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску і став його законним власником.

22 лютого 2011 року зареєстрував зазначений автомобіль в Івано-Франківському ВРЕР при ВДАІ УМВСУ в Івано-Франківській області та отримав реєстраційне посвідчення на транспортний засіб.

Він вирішив відчужити даний транспортний засіб та перереєструвати на іншу особу, однак в регіональному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області йому було відмовлено у цьому у зв»язку з тим, що постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року накладена заборона на проведення реєстраційних операцій в рамках розслідування кримінальної справи №181-0311.

Позивач вважав, що заборона на проведення реєстраційних операцій з автомобілем який належить йому на праві власності порушує його конституційне право на власність.

З урахуванням зазначених обставин позивач просив усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб марки MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4, накладений постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року у кримінальній справі № 181-0311.

Оскаржуваним рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року позов задоволено.

Вирішено усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб марки MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4, накладений постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року у кримінальній справі № 181-0311.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_4 275, 60 грн. судового збору.

Стягнуто з Регіонального сервісного центру МВС у Івано-Франківській області на користь ОСОБА_4 275, 60 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач Регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції, в порушення норм ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати відхилено клопотання про постановлення ухвали про передачу вказаної справи до Івано-Франківського міського суду за підсудністю відхилено, та вказано, що підсудність у даній справі є альтернативною та регулюється ст. 110 ЦПК України.

Крім цього вказує, що позивачем у позовні й заяві вказана вимога про звільнення майна з-під арешту, що є цивільно-правовою вимогою та вимога про зобов'язання скасування заборони та проведення реєстраційних дій ( зняття арешту з майна), що належить до адміністративно-правових вимог. Відтак, на думку апелянта, даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Також зазначає, що на законодавчому рівні чітко визначено порядок, механізми та умови, за яких майно може бути виведене з - під арешту, РСЦ МВС не є тим органом державної влади, до повноважень якого входить накладення чи зняття арешту на майно.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області - Пиць К.М. на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області підлягає до часткового задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_4 являється власником автомобіля марки MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 25 лютого 2002 року (а.с.13).

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23.05.2011 року накладено заборону на проведення реєстраційних операцій автомобіля марки MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, що належить ОСОБА_4 в рамках розслідування кримінальної справи №181-0311 порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України та фактом підроблення документів та їх використання невстановленими особами за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст.358 КК України.

У даній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01 липня 2013 року, який набрав законної сили, раніше працюючого на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 визнано винним за ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с.29-42).

При тому, позивач ОСОБА_4 не був підозрюваним чи обвинуваченим у даній кримінальній справі, його автомобіль MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, не був визнаний речовим доказом.

Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Задовольняючи по суті позов ОСОБА_4 суд першої інстанції на підставі аналізу норм чинного законодавства, як-от: Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, ст.41 Конституції України, ч.1 ст.316,ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України та судової практики, дійшов правильного висновку про те, що автомобіль MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, придбано позивачем у власність у законний спосіб, даний автомобіль не був визнаний речовим доказом у кримінальній справі, провадження по якій уже закінчено, тому заборона на реєстрацію, перереєстрацію та зняття з обліку даного автомобіля, суттєво обмежує його право власності.

У той же час, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України висловленої у справі №6-26 цс-13, правильним способом захисту прав позивача є звільнення майна з під арешту та зняття заборони на проведення реєстраційних документів, що не враховано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про наявність у справі «публічно-правового спору» необхідності розгляду справи в порядку КАС України не знайшли свого підтвердження, оскільки у даному випадку вимоги ОСОБА_4 ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, а тому вірно розглянуто за правилами, установленими для розгляду позовові про звільнення майна з під арешту.

Доводи апеляційної скарги про чинність постанови слідчого Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року (не скасування її у встановленому законом порядку), не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки в даному суд захистив право власності особи, яка не була учасником кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що зняття заборони на проведення реєстраційних операцій з вказаним автомобілем можливе у випадку сплати відповідної суми податків з власників транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки питанням сплати податків займається державна фіскальна служба України, яка вправі ставити такі питання.

Не залучення судом першої інстанції в якості співвідповідача органів державної фіскальної служби України, у даному випадку, не може бути підставою для відмови у позові.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області підлягає до часткового задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення по суті позову ОСОБА_4.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення .

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіля марки MAN, модель 8 163 L2000 кузов НОМЕР_2, 1999 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4, накладеного постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23травня 2011 року у кримінальній справі № 181-0311.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.