Справа №592/4434/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/278/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 14 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, у якому після уточнення, ОСОБА_3 просив суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 та стягнути з неї аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 та повнолітнього ОСОБА_6, який продовжує навчання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.12.2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду (а.с. 182).

Звернувшись до суду із зустрічною позовною заявою, ОСОБА_5 просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з ОСОБА_3 вона перебувала з 16.07.1993 року по 16.10.2013 рік, від якого мають двох синів: повнолітнього ОСОБА_6, 1994 року народження, та неповнолітнього ОСОБА_7, 2001 року народження. Після розірвання шлюбу вони залишилися проживати в одній квартирі, але мешкають в різних кімнатах, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. Їхні діти мешкають разом з нею. Протягом більш року ОСОБА_3 не виконує своїх батьківських обов'язків відносно своїх синів, не надає матеріальної допомоги дітям, не сплачує аліментів за рішеннями судів, перешкоджає їх стягненню. Крім того, постійно звертається до суду та інших установ з різноманітними позовами та заявами, в яких негативно характеризує її, як матір, висловлює наклепи на неї з приводу виховання сина, що негативно впливає на моральний стан сина. Їхні діти не бажають спілкуватися з батьком, не поважають його, в той час як у неї з синами добрі, довірливі стосунки. Своєю поведінкою відповідач негативно впливає на розвиток, навчання, здоров`я та духовний стан неповнолітнього сина ОСОБА_7, що і стало підставою звернення до суду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.12.2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 та попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Не погоджуючись частково з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду змінити, а саме: виключити з резолютивної частини рішення наступний текст - «Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків»; виключити з мотивувальної частини рішення наступний текст «…але мешкають в різних кімнатах, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства, їх діти мешкають разом з позивачкою»; виключити з мотивувальної частини рішення наступний текст «При розгляді справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з другої половини 2015 року, протягом 2016 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_3, не піклується про сина, про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, поведінка відповідача ОСОБА_3 призводить до конфліктів з синами. Відповідач ОСОБА_3 не надав доказів, що йому створюються зі сторони позивача перешкоди у спілкуванні з дітьми чи виконанні ним батьківських обов'язків»; виключити з мотивувальної частини рішення наступний текст «попередивши ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків».

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що встановлені судом обставини, які апелянт просить виключити з рішення, не відповідають дійсності та не підтверджуються належними та допустимими доказами, тому суд незаконно попередив відповідача про зміну ставлення до виховання свого сина та зазначив такі обставини в рішенні. Крім того, зазначає, що судом не досліджено показання ОСОБА_3 щодо його участі у вихованні дітей, а позивачем - ОСОБА_5 не обґрунтовано вимоги позову та не надано переконливих доказів у підтвердження такого звернення.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, але про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Відповідач та її представник вважають рішення законним і просили скаргу відхилити.

Третя особа - ОСОБА_6 пояснив, що він вважає своєю сім'єю матір, брата та бабусю, яка зараз проживає з ними, до кімнати де живе батько заходить тільки для роботи на комп'ютері, який матері не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

Служба у справах дітей Сумської міської ради направила до суду лист де просить розглянути скарги без участі їх представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 16.07.1993 року по 16.10.2013 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів: повнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 74).

З 15.01.2016 року відповідач ОСОБА_5 перебуває в іншому шлюбі (а.с. 55).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.04.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.10.2015 року (а.с.76-77).

З матеріалів кримінального провадження №0004343 вбачається, що 22.09.2016 року близько 22.00 години між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стався конфлікт, та як пояснили з приводу цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7, до квартири де вони мешкають разом з бабусею ОСОБА_9 близько 21.00 години прийшов їхній батько ОСОБА_3, який іноді ночує в даній квартирі, та почав до них чіплятися, ображати та погрожувати, що вигоне їх з квартири. Через деякий час прийшла їхня матір ОСОБА_5 та зробила зауваження ОСОБА_3 з приводу цього, через, що між ними виникла сварка (а.с. 152 - 156).

Відповідно до довідок № 83 від 08.06.2016 року та № 190 від 16.12.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 беруть періодично участь в процесі шкільного навчання сина ОСОБА_7 (а.с. 9, 126).

Згідно з актом обстеження умов проживання Служби у справах дітей Сумської міської ради від 05.10.2015 року в квартирі, де проживають діти, по АДРЕСА_1, створені умови для проживання та навчання дітей, в тому числі і неповнолітнього сина ОСОБА_3. В цьому ж акті зазначено, що діти люблять батька, але сварки, конфлікти зі сторони батька змушують їх змінити ставлення до батька (а.с. 61).

Неодноразово до Служби у справах дітей Сумської міської ради звертався ОСОБА_3 з приводу дій ОСОБА_5, але спеціалістами Служби у справах дітей Сумської міської ради не було встановлено порушень прав дітей зі сторони матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 та неповнолітній син ОСОБА_7 скаржилися на батька, що останній є ініціатором сварок та сутичок у колі їх сім'ї (а.с.56-73).

Висновком Служби у справах дітей Сумської міської ради від 13.12.2016 року № 2143/27.01-21 визначено можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 176-178).

В судовому засіданні повнолітній син ОСОБА_6 підтвердив, що батько проживає самостійно у спальні, а він разом братом сплять у залі де проживає мати та бабуся, батько харчується окремо і матеріальної допомоги матері не надає. У кімнату батька заходить тільки для роботи на комп'ютері, бо навчається в Сумському державному університеті.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов'язків, тому здійснив попередження ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_7.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються поясненнями дітей, достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки дійсно, зібраними матеріалами у справі, переконливо доведено про те, що діти проживають разом із матерію і батько не надає матеріальної допомоги на їх утримання, вже на протязі 10 місяців не сплачує аліменти і не виконує рішення суду. Діти не сприймають поведінку батька, внаслідок якої виникають конфлікти, які постійно він провокує. Між синами та батьком відсутні порозуміння, тому суд вірно визначив, що відповідач ОСОБА_3 з другої половини 2015 року, протягом 2016 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_3, не піклується про сина, про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, поведінка відповідача ОСОБА_3 призводить до конфліктів з синами.

Представлені відповідачем ОСОБА_3 докази не свідчать про створення з боку колишньої дружини перешкод у спілкуванні з дітьми чи виконанні ним батьківських обов'язків.

Обставини, які дають підстави для позбавлення за рішенням суду батьківських прав викладені у ч. 1 ст. 164 СК України, серед яких зазначено про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з приписами пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу виключення з резолютивної частини рішення наступний текст - «Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків», то колегія суддів їх відхиляє з таких підстав.

Як роз'яснено в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необхідність попередження ОСОБА_3 про зміну ставлення до виховання ОСОБА_7 є правильними, ґрунтуються на законі та встановлених обставинах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: