Справа № 2-з/489/6/17
н/п № 489/5927/16-ц
У Х В А Л А

10 лютого 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2016 р. орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновити порушене право власності неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 листопада 2014р. рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради, позивачам, батькам неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було надано дозвіл на продаж від імені неповнолітньої належної їй 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, та купівлю ? частки квартири АДРЕСА_2 з оформленням ОСОБА_3 власником даної частки. Батьки продали частку житла, що належала дитині, а рішення в частині придбання власності на імя дитини не виконали. За зверненням до позивача матері дитини, ОСОБА_1 щодо можливості ОСОБА_2, відповідачем по справі, подарувати ? частку квартири АДРЕСА_3, що є його приватною власністю, рішенням позивача від 24 липня 2015р. дозволено дарування дитині зазначеного нерухомого майна. Проте, на час звернення до суду з позовом, і друге рішення залишається невиконаним.

З метою захисту житловим прав неповнолітньої дитини, позивачем подано заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_4, ? частка якої належить ОСОБА_2

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали цивільної справи № 489/5927/16-ц, суд приходить до переконання про необхідність задовольнити заяву.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 02 вересня 2008 р., квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності на 1/3 частки за кожним, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 14 листопада 2014р., позивачам, батькам неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було надано дозвіл на продаж від імені неповнолітньої належної їй 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та купівлю ? частки квартири АДРЕСА_2 з оформленням ОСОБА_3 власником даної частки.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира № 27-А по пр. Миру у м. Миколаєві, на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2014р. продана ОСОБА_5, ОСОБА_6, право власності ОСОБА_1 на дану квартиру припинено з моменту укладення договору купівлі-продажу, а відомості щодо реєстрації права власності на частку квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 відсутні.

Втім, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру, відповідачу ОСОБА_2 належить ? частка квартири АДРЕСА_5.

Частинами 1, 3 статті 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття їх може утруднити зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 152 ЦПК України, такими видами є зокрема, заборона вчиняти певні дії, накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. Частиною 2 статті 152 ЦПК України визначено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, тобто перелік наведених у статті 152 ЦПК України видів забезпечення позову не є вичерпним.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співвмірними із заявленими позивачами вимогами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що між сторонами існує спір щодо відновлення порушеного права власності неповнолітньої дитини, суд вважає можливим накласти арешт на належну відповідачем частку квартири АДРЕСА_1, що є співмірним із заявленими позивачем вимогами та з метою захисту майнових інтересів дитини.

Тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частку квартири АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_2.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Губницький Д.Г.