Дзержинський міський суд Донецької області
У Х В А Л А

06 лютого 2017 року м. Торецьк Справа №225/132/17

Провадження №2-з/225/2/2017

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залу суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

13 січня 2017 року адвокат ОСОБА_1, що діє в інтересах позивачки ОСОБА_2, звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

02.02.2017 року з метою забезпечення вказаного позову представником позивачки ОСОБА_1, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI GETZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки вважає, що при розвязанні питання про можливі варіанти розподілу майна, як обєктів спільної сумісної власності подружжя, згоди з питання вказаного автомобіля між сторонами не досягнуто.

Дослідивши заяву про забезпечення позову суддя дійшов до такого.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої статті 151 цього ж Кодексу забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову (частина друга вказаної вище статті ЦПК України).

У частині третій статті 152 ЦПК України зазначено, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачкою вимогами.

З аналізу змісту частини першої статті 152 вказаного Кодексу вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що це майно належить відповідачу та є необхідність саме в цьому виді забезпечення позову.

Оскільки представник позивача повторно не зазначив причини, в зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, належним чином не обґрунтував необхідності накладення арешту та не вказав, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, що й ця заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову від 02.02.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я: