Справа № 544/142/17
№ пров. 2/544/175/2017
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у лютому 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 23 січня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, народження 26.12.2000 та ОСОБА_4, народження 25.03.2002. Спору стосовно місця проживання дітей у сторін не виникає.

Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату взаємних почуттів.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, проте подружжя проживає разом в одному будинку.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 3 (а.с.6).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, народження 26.12.2000 та ОСОБА_4, народження 25.03.2002. Спору про їх місце проживання у сторін не виникає.

Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та втрату взаємних почуттів.

Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться, на протязі майже 5 років.

Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки обставини, викладені сторонами, свідчать про те, що у сторін відсутня вільна згода на перебування у шлюбі, втрачені взаємні почуття, збереження шлюбу, на думку суду, суперечитиме інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України.

З огляду на те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та моральним засадам суспільства, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Позивач просила стягти з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн та сплаті правової допомоги у розмірі 450 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 212, 215 ЦПК України, ст.112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Россоха) ОСОБА_5, народження 19.07.1976, та ОСОБА_2, народження 16.06.1972, зареєстрований 23.01.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 3.

Стягнути із ОСОБА_2, народження 16 червня 1972 року, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого електриком філії ОСОБА_6 «Пирятинський комбінат хлібопродуктів», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1, народження 19 липня 1976 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_2, народження 16 червня 1972 року, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого електриком філії ОСОБА_6 «Пирятинський комбінат хлібопродуктів», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати за надання правової допомоги на користь ОСОБА_1, народження 19 липня 1976 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 450 (чотириста пятдесят) грн.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.О.Сайко