Справа № 214/5784/16-ц
10 березня 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
при секретарі Ізак А.В.,
у відкритому судовому засіданні, в залі суду, розглянувши цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна, суд -
13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна. 22 лютого 2017 року надала до суду уточнену позовну заяву в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь 29 032 гривень та суму судового збору. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог зазначила, що вона з 29 квітня 2005 року по 26 липня 2016 року, перебувала з Відповідачем, ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Саксаганського районного суду міста ОСОБА_3 від 15 липня 2016 року у справі № 214/2356/16-ц, шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. За час сумісного проживання та перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_2 придбав легковий автомобіль НОМЕР_1, який згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 04 жовтня 2016 року, середня ринкова вартість вищезгаданого автомобіля складає 58, 064 (пятдесят вісім тисяч шістдесят чотири) гри.(копія додається). Тобто рівна частка складає 29, 032(двадцять дев'ять тисяч тридцять дві) гри. Тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 до суду не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є письмове підтвердження.
За даних обставин, з урахуванням згоди позивача та її представника, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.
Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2005 року по 15 липня 2016 року ( а.с. 67-68).
Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Статтею 69 Сімейного кодексу України встановлено, що жінка і чоловік мають право на розподіл майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У відповідності зі ст. 71 Сімейного Кодексу України, суд при вирішенні спору про поділ майна бере до уваги інтереси дружини, чоловіка й обставини, що мають істотне значення.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зокрема, можуть бути: квартири, жилі та садові ділянки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна та робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 60, 88, 207 ч.1 п.5, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 60, 70 ч.1, 71 ч.5 Сімейного кодексу України, суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 29 032 (двадцять девять тисяч тридцять дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплати судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривню 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя Чернова Н.В.