Провадження № 2/752/2079/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона та її два неповнолітні сина зареєстровані і проживають у АДРЕСА_2

У зазначеній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_5

Як зазначає позивач, її колишній чоловік-відповідач по справі добровільно покинув вказане жиле приміщення в кінці 2012 року і до даного часу у ньому не з'являвся, не користується вказаною жилою площею і не цікавиться нею, комунальні послуги та квартплату не сплачує. Дані фати про непроживання відповідача за вказаною адресою стверджуються актом обстеження АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно він покинув спірне жиле приміщення в кінці 2012 року. Зокрема причиною залишити вказане жиле приміщення стали ті підстави, що між ним та його колишньою дружиною постійно відбувалися конфлікти та сварки, що негативно позначалося на психіці дітей, а тому він в силу етичних міркувань пішов жити у гуртожиток.

Проти задоволення позовних вимог заперечував. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що до кінця 2012 року у квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Сторони не заперечували, що у зв'язку із постійними сварками і конфліктами ОСОБА_4 в кінці 2012 року залишив жиле приміщення АДРЕСА_1 та переїхав жити у приміщення гуртожитку.

Суд вважає, що позивачем не доведено фату того, що відповідач втратив інтерес до спірного жилого приміщення і не бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 покинув помешкання за місцем реєстрації з власної волі.

Суд вважає, що відповідач в силу виниклої атмосфери у сім'ї був змушений переїхати на інше місце проживання.

Крім того, судом відмічається, що позивач звертаючись до суду посилався, як на підставу своїх вимог на норми статей 71, 72 ЖК України, відповідно до правил яких особа втрачає право користування спірним житловим приміщенням у разі якщо не проживає у ньому понад шість місяців без поважних пн.

Натомість з пояснень сторін у справі встановлено, що станом на день розгляду даної справи приміщення квартири АДРЕСА_1 є приватизованим.

Суд вважає, що в ході судового розгляду встановлено факт не проживання ОСОБА_4 у спірному житловому з поважних причин в силу виниклих між сторонами спору стосунків на кінець грудня 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначалося судом вище, спірне жиле приміщення на момент розгляду справи є приватизоване, а відповідач ОСОБА_4 був членом сім'ї нинішнього власника жилого приміщення - позивача по справі.

На погляд суду позивачем в ході судового засідання було зазначено помилкові підстави позову і вході розгляду справи позивачем такі підстави змінені не були, а тому суд дійшов висновку про те, що за таких підстав з урахуванням наявних у справі доказів, підстав для задоволення позовних вимог немає.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 224, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у місті Києві, Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак