У х в а л а

іменем україни

17 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь позивачів 2 274 грн на відшкодування майнової шкоди та відшкодовано 1287, 20 грн судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що згідно акта про залиття квартири затоплення квартири позивачів відбулося внаслідок безвідповідального відношення відповідача, що відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано.

Відмовляючи у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суди виходили із того, що позивачі не довели суду належними і допустимими доказами заподіяння їм моральної шкоди.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко