Справа №333/5981/16-ц
Пр. №2/333/365/17

09 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, -
01.11.2016 року Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2069,44 гривень та судові витрати у розмірі 1378 грн.00 коп.
Представник позивача ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів за дорученням № 494 від 22.07.2015 року ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
В судові засідання, призначені на 17.01.2017 року та на 09.02.2017 року відповідач по справі не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена в порядку абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі до суду не надавала.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Підключення електроенергії за заявою наймача (власника будинку) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року.
Згідно вимог п. 19 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі показань приладу обліку. Приписами пунктів 42, 48 зазначених Правил на споживача покладено обов'язок оплачувати спожиту електричну енергію.
Відповідно до пункту 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.
Згідно зі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні умов договору та наявності заборгованості за спожиту електричну енергію, позивач зазнав збитків, які підлягають відшкодуванню.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесений ним і документально підтверджений судовий збір, підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 24-26 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 74, 88, 197, 224, 525, 526, 530, 610, 611, 617, 629, 714 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Східної групи по обслуговуванню побутових споживачів (МФО 313957, ОКПО 00130926, код оплати 3) заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 2069 (дві тисячі шістдесят девять) грн. 44 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя І.Й.Наумова