Справа № 743/147/17
Провадження № 2/743/92/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом ОСОБА_1

до - Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської

області,

- ОСОБА_3

про визнання права власності на земельну ділянку в цілому, в порядку спадкування

за зустрічним позовом ОСОБА_3

до - ОСОБА_1,

- Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської

області

про визнання права власності на частки земельних ділянок, в

порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка сталась 12 квітня 2016 року, право власності на земельну ділянку площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування первісного позову зазначив, що він являється сином ОСОБА_6 та після смерті матері подав заяву про прийняття спадщини за законом та заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Проте, у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено, з тих підстав, що ОСОБА_6 успадкувавши вказану земельну ділянку, не зареєструвала, всупереч ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, на неї право власності. Вказане унеможливлює позасудове оформлення за ним права на земельну ділянку та змушує звертатись до суду.

Судом в якості співвідповідача була залучена ОСОБА_3.

Не погоджуючись з первісним позовом, ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та Сиберізької сільської ради Ріпкинського району, в якому просила:

1) визнати за нею право власності:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:001:0137;

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,096 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серії ЧН № 000888), виданого 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району на ім'я ОСОБА_7 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009 р.;

2) відмовити ОСОБА_1 в позові в частині визнання за ним права власності на 1/2 часток зазначених вище земельних ділянок.

В обґрунтування зустрічного позову вказує, що вона являється донькою ОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_1. Після смерті матері, вона і брат подали заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері. При цьому, приватний нотаріус видала їм свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частки земельної ділянки, яка виділялась матері та відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/2 часток земельної ділянки, яку виділяли їх батьку ОСОБА_7, яку ОСОБА_6 успадкувала, не зареєструвавши її у відповідних реєстрах. Вказане унеможливлює позасудове оформлення за нею право на 1/2 частки на земельні ділянки та змушує звертатись до суду.

Первісний та зустрічний позови прийняті до спільного розгляду та об'єднані в одне провадження, за ухвалою суду від 20 лютого 2017 р..

В судовому засіданні:

- представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром, вказаним в Державному акті вцілому. Вказав, що з моральної сторони та у зв'язку з тим, що брат з сестрою не розмовляють не являється опискою прохання визнати право на земельну ділянку вцілому за ОСОБА_1. Зазначив, що нотаріус належним чином не проводила роботи між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо можливості позасудового розподілу спадщини;

- представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив первісний позов задовольнити частково, а зустрічний позов повністю, визнавши за ОСОБА_3 та за ОСОБА_1 право власності по 1/2 частки земельних ділянок вказаних в зустрічному позові. Вказав, що ОСОБА_3 замовила технічну документацію на земельну ділянку (рілля), а на сади технічну документацію не оформила, через її високу вартість. Вказала, що відсутні законодавчі підстави для зміни розмірів часток ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а тим більше для визнання за останнім права власності на земельну ділянку вцілому;

- представник Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_5, при вирішенні справи поклався на розсуд суду та просив вирішити по закону, підтвердивши наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неприязних відносин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, судом вони не викликались для дачі особистих пояснень, так як їх інтереси в суді захищали адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та з огляду на те, що матеріали спадкової справи містять повну інформацію про предмет доказування.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_6 являється матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується повторним свідоцтвом про його народження (ОСОБА_8 1-ЕЛ № 102134) та копією його паспорту (серії НМ 239201);

- ОСОБА_6 являється матір'ю ЛИТВИН (до шлюбу ХОМЕНКО) Т.М., що стверджується свідоцтвом про її народження (І-ЕЛ № 411474) та свідоцтвом про укладення шлюбу (І-ЕЛ № 355592);

- 28 травня 2009 р. державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_6 видала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті 13 квітня 2006 року ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- ОСОБА_6 померла 12 квітня 2016 року, що стверджується повторним свідоцтвом про її смерть (серія І-ЕЛ № 286429);

- спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, яка сталась 12 квітня 2016 року за законом являються ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які 4 жовтня 2016 р. подали приватному нотаріусу Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 заяви про прийняття спадщини за законом;

- приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_1 та на ім'я ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за законом кожному по 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5991 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:010:036.

В той же час, в порушення ст. 1299 ЦК України (в редакції, яка діяла до 4 липня 2013 р.) та ст. 125 ЗК України, ОСОБА_6, за життя, не зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, набуту згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Судом встановлено, що:

- 21 грудня 2016 року приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 була винесена постанова № 1182/02-31 про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з тих підстав, що ОСОБА_6, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, право власності на неї не зареєструвала;

- 17 січня 2017 року приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 була винесена постанова № 26/02-31 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з тих підстав, що ОСОБА_6, після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, право власності на неї не зареєструвала.

Підставою звернення до суду ОСОБА_1 з первісним позовом та ОСОБА_3 з зустрічним позовом є неможливість оформлення ними права на частки спадщини за законом у приватного нотаріуса ОСОБА_9, у звязку з тим, що право власності на вказану земельну ділянку не зареєстровано у відповідних реєструючих органах, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позбавлені можливості іншим шляхом довести своє право власності на частки земельної ділянки, в порядку спадкування, а приватний нотаріус ОСОБА_9 не має права видавати свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані частки земельної ділянки.

Позиція адвоката ОСОБА_2 щодо того, що з моральної сторони та у зв'язку з тим, що брат з сестрою не розмовляють не являється опискою прохання визнати право на земельну ділянку вцілому за ОСОБА_1, на думку суду, не має правового обгрунтування, так як згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщини є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщини між ними, тобто частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в силу закону є рівними та не можуть корегуватись з моральної сторони, при відсутності на те волі спадкодавця.

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Враховуючи те, що земельній ділянці площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідності до ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.12.2016 р. № НВ-016, присвоєно кадастровий номер :07:001:0137 та по ній ФОП ОСОБА_10 розроблена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), суд знаходить за можливе, задовольнивши позов та зустрічний позов в цій частині, в резолютивній частині розмежувати земельні ділянки та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка сталась 12 квітня 2016 року, право власності на:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер :07:001:0137;

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,096 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (багаторічні насадження).

В задоволенні позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області та в задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_3 до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області слід відмовити, виходячи з того, що:

- правовий аналіз ст.ст. 3, 15, 26, 30 ЦПК України, ст. 16 ЦК України свідчить, що відповідач це особа, яка має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами;

- ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як встановлено вище, являються спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка сталась 12 квітня 2016 року, що виключає ініціювання органом місцевого самоврядування в судовому порядку заяви про визнання спадщини відумерлою та свідчить про те, що Сиберізька сільська рада Ріпкинського району не має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами.

Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України, враховуючи підтвердження понесення ОСОБА_3 витрат на правову допомогу та судовий збір, враховуючи підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4 на представництво ОСОБА_3 те, що в додатковій угоді від 17 травня 2017 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прописали обсяг виконаних робіт та час затрачений на це, виходячи з кількості судових засідань в яких брав ОСОБА_4, беручи до уваги те, що сума витрат на правову допомогу не суперечить Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд знаходить, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 320 грн. судового збору та 480 грн. витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд знаходить, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 320 грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 84, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 152 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1299 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку вцілому, в порядку спадкування задовольнити частково, а позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки земельних ділянок, в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка сталась 12 квітня 2016 року, право власності на:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер :07:001:0137;

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,096 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (багаторічні насадження).

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка сталась 12 квітня 2016 року, право власності на:

- 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер :07:001:0137;

- 1/2 частки земельної ділянки площею 0,096 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (багаторічні насадження).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 320 грн. судового збору та 480 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в задоволенні рещти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги - особами, які брали участь, і були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, або протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення - особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення.

Головуючий В.Б.Сташків