Справа № 575/53/17
Провадження № 2/575/54/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумськоїобласті

в складі: головуючого в особі судді Вюник Н.Г.

при секретарі БондарА.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 14 березня 2013 року, відповідно до якого відповідач отримала кредиту розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач допустив порушення умов договору, що стало причиною утворення заборгованості за вищезазначеним договором, яка складається: заборгованість за кредитом 575,99 гривень, заборгованість по відсотках за користування кредитом 14600,64 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3553,97 гривень, штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 936,53 гривень, а всього 20167,13 гривень.

У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу в його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності. Крім того, пояснила, що вона у вересні 2012 році зверталась у відділення «ПриватБанк» для отримання стипендіальної картки, оскільки навчалась у педагогічному училищі та отримувала стипендію, при цьому, крім заяви, інших документів не підписувала. В березні 2013 року вона зняла з картки кошти в сумі 550 гривень. Дана сума збігалась з сумою стипендії, яку вона отримувала. За отриманням кредиту до відділення «ПриватБанк» не зверталась. Пізніше звернула увагу, що з картки знімаються кошти, але значення не придала, оскільки суми коштів були незначні. У вересні 2013 року перейшла на заочну форму навчання. Заробітну плату стала отримувати через ощадбанк. Стипендіальну картку ПрибатБанку здала до відділення у листопаді 2013 року. Самостійно кредит жодного разу не сплачувала. При закритті картки про наявність заборгованості по кредиту її не повідомляли, листи або інші повідомлення про наявність заборгованості по кредиту, починаючи з 2013 року не надходили. Про заборгованість по кредиту дізналась з позовної заяви, яку отримала з суду.

У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2012 року відповідачем заповнена анкета - заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, з якої слідує, що відповідач ознайомлена з вищезазначеними документами. Графа про кредитний ліміт заявником не заповнена.

На час заповнення анкети-заяви відповідачем вона була неповнолітня, що підтверджується копією паспорта.

Як слідує з листа позивача кредитний договір від 14 березня 2013 року укладено на підставі раніше заповненої анкети, а саме від 24 вересня 2012 року. При цьому представник позивача посилається на Постанову НБУ від 17 грудня 2013 року «Про порядок затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п. 2.2. ідентифікація клієнта не є обовязковою, якщо клієнт вже має рахунок в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України, незважаючи, що постанова прийнята значно пізніше ніж укладений кредитний договір.

Відповідно до розрахунку банку за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором від 14 березня 2013 року у сумі 20167,13 гривень, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31жовтня 2016 року складається з наступного:

575,99 грн. - заборгованість за кредитом;

14600,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

3553,97 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина),

936,53 грн. - штраф (процентна складова).

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послугпередбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Пунктом 1.1.7.42 Умов та правил надання банківських послугпередбачено Сторони визнають, що дія Договору припиняється в момент закриття останнього рахунку клієнта , відкритого в рамках договору , а також при закінченні користування послугами Банку , передбачених Договором.

З п. 2.1.1.2.2. та 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послугпередбачено, що карта є власністю Банку і видається у тимчасове користування . Підписання даного Договору є прямим та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту встановленого Банком.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою",

У пунктах 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, про можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, про що банк інформує позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно п. 1.1.2.3 обовязком позичальника є отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З розрахунку, наданого банком слідує, що 14 березня 2013 року на карту відповідача встановлено ліміт в сумі 300 гривень. Цього ж дня ліміт збільшено до 600 гривень та на карту зараховано суму 550 гривень. Погашення суми заборгованості за кредитом здійснювалось шляхом списання з карти сум. З грудня 2013 року відбувається автоматичне погашення заборгованості по кредиту.

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищезазначеної заборгованості.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язався вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений строк.

Разом з тим, відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Строк дії картки - один рік. У листопаді 2013 року відповідач здала стипендіальну карту у відділенні ПриватБанку Після цього Банк не видав відповідачеві нової платіжної картки, незважаючи на невиконання нею зобовязань перед позивачем.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що погашення кредиту здійснювалось шляхом списання коштів з картки до листопада 2013 року, а з грудня 2013 року - шляхом автоматичного погашення кредиту, що не може свідчити про визнання відповідачем свого боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності (ст. 264 ЦК України).

Відповідно до п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції), або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Отже, безспірне списання коштів, якщо така можливість допускається законом або договором, не може свідчити про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Позивачем не надано судом будь-яких належних доказів, що списання коштів з рахунку відповідача або автоматичне погашення частини кредиту відбулось за її згодою.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Оскільки позивач посилається на те, що кредитний договір укладений на підставі анкети від 24 вересня 2012 року, і інших доказів не надав, то дія картки, виданої на підставі вищезазначеної анкети - один рік - закінчується 24 вересня 2013 року. Отже, строк дії договору, укладеного 14 березня 2013 року закінчується строком дії картки, виданої 24 вересня 2012 року, при цьому суд також враховує, що позивачем у листопаді 2013 року картку здано до відділення банку, а рахунок закрито. Самостійно погашення кредиту відповідачем не проводилось, а отже строк звернення у позивача до суду виник значно раніше.

Крім того, суду не надано доказів про повідомлення відповідача у строки, визначені Умовами та правилами надання банківських послуг, про порушення ним зобовязань перед банком.

Тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності, про що заявила клопотання відповідач.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 223 ЦПК України,

ст. ст. 253, 256, 257, 261, 264, 267, 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 611,

615, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за спливом строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Великописарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 24 лютого 2017 року.

Суддя Н.Г. Вюник