Справа № 342/1061/17
Провадження № 2/342/708/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області, про що зроблено актовий запис № 4 від 24.04.1998 року. Неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживанні з нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Понесені нею судові витрати по справі стягнути на її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві зазначила, що 24.04.1998 року Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 4 від 24.04.1998 року. Дошлюбне прізвище «Водянчук» поміняла на прізвище відповідача «Душенкова».

В шлюбі з відповідачем народилися діти донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка вже повнолітня, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя в них не склалося з моменту народження молодшої дитини. Відповідач перестав сімєю цікавитися, заявляти, що йому потрібно в Росію, де він народився, куди він і відбув на тривалий час, далі відповідач став виїзжати в Європу на роботу, проте зароблених грошей в сімю не надавав, завжди майже повністю витрачав на себе та імовірно на своїх коханок. З цього приводу неодноразово розпочиналися з відповідачем сварки, які закінчувалися тим, що відповідач вкотре виїзжав на роботу до Європи і так триває шість - сім років. Нарешті відповідач заявив, що життя та розвиток молодшої дитини не його проблеми і обовязки, а проблеми та обовязок позивача «ти народила ти і виховуй та забезпечуй, що тій дитині треба», крім цього відповідач заявив, що і позивач йому не інтересна, бо він має «море» жінок, з якими йому комфортніше. Урешті-решт з ким реально проживає відповідач позивачу також стало неінтересно, що триває уже близько чотирьох років часу. Позивачу відома лише реєстрація місця проживання відповідача, а також що вдповідач працює десь в Європі, до м. Городенка інколи заїзджає, проте сімєю не цікавиться. Нещодавно відповідач заїхав до місця проживання позивача, та заявив, що трохи вирішив відпочити, та підлікуватися, шлюбні відносини з нею він давно фактично припинив, якщо їй потрібно, то нехай офіційно ці відносини припиняє в державних органах бо у них різні погляди на сімейне життя та обовязки у сімї, він незаперечуватиме, коли позивач вирішить розірвати з ним шлюб. Можливості зберегти сімю з відповідачем немає. Подружні відносини позивача з відповідачем фактично припинилися, ще на початку 2006-2008 років. З цього часу вони спільного господарства не ведуть, відповідач сімєю не цікавиться, участі в утриманні та вихованні тоді ще неповнолітньої дочки неприймав, як тепер не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітнього сина. Спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітнього сина. В наданні часу на примирення доцільності немає більше того не згідна на будь-яке примирення і тому вважає, що з відповідачем необхідно розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу небажає відновлення дошлюбного прізвища.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згідна на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24.04.1998 року Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 4, що стверджено свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ № 035728, виданим 24.04.1998 Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що доводиться копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 030704, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районого управління юстиції Івано-Франківської області.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, задоволенню підлягають і вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 114, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 209, 214, 215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24.04.1998 року Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 4.

Неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживанні з матірю ОСОБА_1.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.