Номер провадження: 22-ц/785/6274/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Драгомерецького М.М.

суддів: Дрішлюка А.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бахірко А.Г.,

за участю: позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 року за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

24 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Посилаючись на те, що з 14.10.2006 року по 13.02.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час дитина проживає разом із матірю та знаходиться на її повному утриманні. Батько від утримання дитини ухиляється, тому ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити, стягнувши з ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень щомісячно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1250 гривень щомісячно.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції відповідач по справі не зявився, однак про розгляд справи він сповіщався належним чином, від нього надійшла заява про перенесення судового засідання у звязку із його відрядженням, однак судова колегія приходить до висновку, що дані обставини не є поважними, оскільки судову повістку відповідач отримав ще 01.08.2017 року та про дату судового засідання йому було відомо задовго до відрядження.

Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка до апеляційного суду не перешкоджає розглядові справи та доступі в суд апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляцію, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансові можливостей».

За нормами частин 1 та 2 ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що з 14.10.2006 року по 13.02.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с., 7,8). Від шлюбу 26.07.2007 року у них народилась донька ОСОБА_6 (а.с. 9), яка на даний час проживає разом із матірю (а.с.10).

Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання батьками такого обовязку визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

За приписами ч. 1 ст. 184 СК України підставами, за яких суд має право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярність, мінливість доходу платника аліментів, одержання ним частини доходу в натурі, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи не містять доказів наявності передбачених ч. 1 ст. 184 СК України обставин для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, виходячи з положень ст. 183 СК України також є правильним висновок суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у частці від всіх видів його заробітку (доходів).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо визначення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у частці від його доходу, оскільки доказів нерегулярності, мінливості доходу відповідача чи одержання ним частини доходу в натурі відповідачем суду не було надано.

Між тим, згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, колегія суддів не може погодитись із висновком щодо визнання судом першої інстанції розміру аліментів; всупереч положенням ст.213 ЦПК України визначаючи розмір аліментів що стягуються, суд першої інстанції ніяким чином його не обґрунтував і відсутні міркування суду щодо визначеної ним частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти та яка на переконання апеляційного суду є дещо завищеною.

Так, судом першої інстанції не було взято до уваги приписи статті 182 Сімейного кодексу України, що регламентує обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, колегія суддів враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі батька, його матеріальне становище, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), вважає за необхідне визначений судом першої інстанції розмір аліментів змінити, зменшивши їх з 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до 1/4 частини його заробітку (доходу).

Неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду щодо визначення розміру аліментів обставинам справи, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру частки аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 року змінити в частині розміру частки аліментів.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_2