Справа № 175/425/17
Провадження № 2/175/158/17
УХВАЛА

09 лютого 2017 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Воздвиженський О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вищої ради правосуддя про спростування завідома неправдивої інформації,

встановив:

08 лютого 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вищої ради правосуддя про спростування завідома неправдивої інформації.

Вважаю, що у відкритті провадження по даній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 15 ч.1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позови щодо спростування завідома неправдивої інформації, дійсно розглядаються судом першої інстанції, але як вбачається з позовних вимог, позивач по суті не погоджується з підставами прийняття ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 19 жовтня 2016 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та посилання на відмову про внесення відомостей до ЄРДР злочину за ознаками злочину передбаченого ст.377 КК України обвинуваченими ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Главою 26 КПК України врегульовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, ухвал слідчого судді тощо.

Тобто, ризики викладені в ухвалі Індустріального районного суду м. Дніпра від 19 жовтня 2016 року, які стали підставою звернення до суду, можуть бути предметом розгляду під час оскарження вироку, у звязку з тим, що вказана ухвала окремому оскарженню не підлягає.

В силу ст. 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки зазначені позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві обставини витікають з кримінального та кримінального процесуального законодавства, цей позов не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.122 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вищої ради правосуддя про спростування завідома неправдивої інформації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Л. Воздвиженський