Ухвала

іменем україни

07 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 жовтня 2016 року в м. Києві по вул. Бориспільскій, 28-а, відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини ОСОБА_5, який керував автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1. Внаслідок вказаної ДТП автомобілю позивача з номерним знаком НОМЕР_2 завдано механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу, складає 31839,27 грн, яка в порушення вимог діючого законодавства не була відшкодована відповідачем.

Позивач зазначав, що відповідач 09 жовтня 2016 року написав розписку про те, що відшкодує шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 Крім того позивач посилався на те, що йому спричинена моральна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку із чим звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача на його користь 32639,27 грн, з яких 31839,27 грн відшкодування шкоди за пошкодження транспортного засобу та 800 грн компенсації витрат на проведення експертного дослідження, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 31839,27 грн, 500 грн у відшкодування моральної шкоди та 800 грн витрат за проведення експертного дослідження. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2016 року по вул. Бориспільській 28-А у м. Києві трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ssang Yong Action» з номерним знаком НОМЕР_2, що був припаркований біля будинку і належить на праві власності ОСОБА_4 та автомобіля марки «Газ 3302» з номерним знаком НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, що на праві власності належить ОСОБА_6

Відповідно до розписки, складеної ОСОБА_5, 09 жовтня 2016 року о 22 год. 00 хв. здаючи заднім ходом по вулиці Бориспільській 28А, не побачив автомобіль ОСОБА_4, внаслідок чого пошкодив ліву фару, капот, бампер. Здійснив наїзд на автомобілі НОМЕР_1. Зобов'язувався сплатити ремонт в повному обсязі. Дата, номер мобільного телефону і підпис. (а.с.10).

Згідно звіту № 4122К про визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 19 жовтня 2016 року, складеного експертом оцінювачем ОСОБА_7, який діє на підставі сертифіката оціночної діяльності № 802/15, позивачу завдано матеріальну шкоду у сумі 31839,27 грн. (а.с.21-43).

Вартість проведення даного експертного дослідження становить 800 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 2449К від 19 жовтня 2016 року. (а.с.20).

Апеляційний суд задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що вина відповідача є доведеною, оскільки у розписці він сам її визнав та зобов'язувався сплатити ремонт в повному обсязі, та враховуючи, що ОСОБА_5 не надав жодного доказу своєї невинуватості у спричиненні ДТП, хоча тягар доказування відсутності своєї вини у даній справі покладено саме на відповідача.

Розмір завданого відповідачем матеріального збитку підтверджено звітом про визначення матеріального збитку від 19 жовтня 2016 року та квитанцією про проведення експертного дослідження від 19 жовтня 2016 року, яким апеляційним судом надана належна правова оцінка.

Тому апеляційний суд, керуючись положеннями статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заявленого ОСОБА_4 розміру заподіяної йому шкоди та витрат за проведення експертного дослідження, які доведені належними доказами.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача компенсації моральної шкоди у сумі 500 грн, враховуючи характер правопорушення, пов'язаний з душевними стражданнями, яких позивач зазнав у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням його майна.

Висновки апеляційного суду в цій частині, узгоджуються з роз'ясненнями пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

При вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич