Справа № 583/1958/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

без участі сторін та без фіксації процесу розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Охтирським міськрайонним судом Сумської області засуджено ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України. Від заподіяних їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_2 вона втратила працездатність. Протягом перебування в лікарняному закладі нею було придбано ліків на суму 1700,16 грн., а також ОСОБА_1 потребує операції вартістю 6000,00 грн. В результаті злочинних дій ОСОБА_2 їй завдано сильних моральних страждань, які оцінює в 20 000,00 грн. Тому просить стягнути з відповідача 7700,16 грн. матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, якою позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2, який відбуває покарання в Роменській виправній колонії №56, відмовився брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що подав відповідну заяву, письмових заперечень на позовну заяву ОСОБА_1 не надав. В судовому засіданні 01.07.2016 року, яке проводилося за його присутності, позов визнав частково, а саме висловив згоду відшкодувати ОСОБА_1 7700 грн. матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди.

В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.01.2017 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України. Вирок набрав законної сили 24.01.2017 року.

Позивач по справі ОСОБА_1 є потерпілою у даному кримінальному провадженні, так як своїми умисними злочинними діями відповідач ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 умисно два удари металевою кочергою по голові для заподіяння їй смерті, з метою приховати скоєне вбивство ОСОБА_3, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_1 вижила, тобто вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_1, з метою приховати інший злочин, передбачений ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115 КК України.

На підставі ч.3, ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області встановлено, що згідно висновку судово медичної експертизи №35 від 26.02.2016 року, ОСОБА_1 з 26.02.2016 року по 07.03.2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Лебединської центральної лікарні ім. лікаря ОСОБА_4 з діагнозом: відкрита проникаюча черепно мозкова травма, забій розчавлення головного мозку із здавленням кістковими фрагментами головного мозку тімяно скроневої ділянки справа, алкогольне спяніння.

Матеріальна шкода, завдана ОСОБА_1 за лікування в сумі 1700,16 грн., підтверджується довідкою Лебединської центральної лікарні за №282 від 13.02.2017 року про призначене лікування ОСОБА_1 з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень 26.02.2016 року, яке здійснювалося за її кошти, довідкою Комунального підприємства Центральна районна аптека №4 Охтирського району за №15 від 16.02.2017 року про вартість лікарських засобів.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 6000 грн. на операцію, яку потребує ОСОБА_1, задоволенню не підлягають, оскільки дана вимога є передчасною. ОСОБА_1 не надано документального підтвердження фактично понесених нею витрат на проведення операції в сумі 6000 грн. та не надано доказів у підтвердження необхідності її проведення.

Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.

Згідно із ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. підлягає повному задоволенню, так як вказаний розмір відповідає ступеню моральних страждань потерпілої, повязаних із нанесенням їй тяжких тілесних ушкоджень, в звязку з чим тривалий час лікувалася, що порушило звичайний, нормальний спосіб життя позивача в цілому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 74, 88, 169, 174, 197, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) у відшкодування матеріальної шкоди 1700,16 грн., у відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Олійник