САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4179/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Береза І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «СК «Україна» про стягнення матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 18 травня 2016 року, близько 15 год. 15 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Дніпропетровську, на перехресті вул. Курсантській та вул. Курсанта Скоробагатько, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1. Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 206/2924/16-п) від 22.06.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. З метою визначення розміру завданого в результаті ДТП збитку, позивач звернувся до експерта-автотоварознавця. Згідно з висновком №3835 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 14.06.2016 року вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), нанесеного ОСОБА_1, як власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП від 15.05.2016 року становить 35680 грн. 26 коп., вартість відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) складає 46064 грн. 76 коп. Витрати за складання експертного дослідження склали 1300 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3835 від 08.06.2016 року. Таким чином, ОСОБА_2, як власник джерела підвищеної небезпеки автомобіля НОМЕР_3, повинен відшкодувати завдані збитки в повному обсязі, які необхідно зробити позивачу для відновлення свого порушеного права, а саме витрати для проведення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, який на праві власності належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 04.10.2016 р. з метою отримання правової допомоги, підготовки уточненої позовної заяви для подачі в суд, представлення інтересів позивача у суді був укладений договір про надання правової допомоги з фахівцем у галузі права та позивачем була внесена оплата за правову допомогу у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера та на підтвердження виконаних послуг виданий акт приймання-передачі послуг правової допомоги. Також відшкодуванню підлягають судові витрати, які складаються із сплати судового збору у загальному розмірі 551,20 грн. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 46064,76 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1300 грн. та судові витрати у загальному розмірі 3551,20 грн., які складаються із витрат по правовій допомозі у розмірі 3000 грн. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі викладених обставин.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, пояснюючи, що він має поліс страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з чим відшкодовувати позивачу шкоду повинна страхова компанія.

Представник третьої особи - ПрАТ «СК Україна» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 травня 2016 року, близько 15 год. 15 хв., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, у м. Дніпропетровську, на перехресті вул. Курсантській та вул. Курсанта Скоробагатько, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2016 року винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 (а.с. 3).

Згідно з Висновком №3835 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 14.06.2016 року вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), нанесеного ОСОБА_1, як власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП від 15.05.2016 року становить 35680 грн. 26 коп., вартість відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) складає 46064 грн. 76 коп. Витрати за складання експертного дослідження склали 1300 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №3835 від 08.06.2016 року (а.с. 8-39).

Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він має поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5696640, у звязку з чим шкоду позивачу повинна відшкодовувати ПАТ «Страхова компанія «Україна».

Однак, відповідно до Централізованої бази даних МТСБУ поліс ОСЦПВВНТЗ № АІ/5696640 на момент ДТП, а саме 18 травня 2016 року є недійсний, що підтверджується витягом з вищезазначеної бази даних (а.с.67-70).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 року №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності».

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що вимоги позивача є обгрунтованими, а тому з відповідача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди, що дорівнює вартості відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) та складає 46064 грн. 76 коп.

04.10.2016 р. з метою отримання правової допомоги, підготовки уточненої позовної заяви для подачі в суд, представлення інтересів позивача у суді був укладений договір про надання правової допомоги №04/10/16-33 з фахівцем у галузі права ОСОБА_3. Позивачем була внесена оплата за правову допомогу у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера та на підтвердження виконаних послуг виданий акт приймання-передачі послуг правової допомоги (а.с.76-82).

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Крім того, позивачем були понесені витрати з вартості проведення експертного дослідження у розмірі 1300 грн, а також сплати судового збору у розмірі 551,20 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 46064,76 грн., судові витрати по справі в сумі 3551,20 грн., а всього 50915,96 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 169, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану в результаті ДТП в сумі 46064,76 грн., витрати з проведення експертного дослідження в сумі 1300 грн. та судові витрати по справі в сумі 3551,20 грн., а всього 50915,96 грн. (пятдесят тисяч девятсот пятнадцять грн. девяносто шість коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев