Справа № 682/345/17
Провадження № 2/682/299/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Козир О.П., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його розірвання, зобов"Язання до вчинення дій,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його розірвання, зобов"язання до вчинення дій щодо повернення земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Справа № 682/345/17

Провадження № 2/682/299/2017

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Козир О.П., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його розірвання, зобов"Язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в.

Представник позивача ОСОБА_1 в межах наданих йому повноважень 08.02.2017 р звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ТОВ "Горинь Агро" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Славутським районним відділом Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастр"у у Державному реєстрі земель, запис № 8 від 24 січня 2008 року, та його розірвання. А також просить зобов"язати відповідача ТОВ "Горинь Агро" повернути позивачу ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,94 га, розташовану на території Печиводської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що належить позивачу на праві приватної власності відповідно до Державного акта серії НОМЕР_1 від 20 червня 2002 року.

В ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Печиводської сільської ради Славутського району Хмельницької області. Згідно з договором оренди, зареєстрованим у відділі ХРФ ДП ЦДЗК 24.01.2008 р за № 8, ОСОБА_3 передав в оренду ТОВ "Горинь Агро" належну йому земельну ділянку площею 1,94 га строком на 10 років. Однак, вказаний договір представник позивача вважає недійсним у звязку з відсутністю в них в порушення вимог ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотних умов, зокрема: відсутній кадастровий номер земельної ділянки, відсутня умова про передачі у заставу та внесення до статутного фонду орендаря права оренди земельної ділянки, відсутній план-схема земельної ділянки, кадастровий план з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), проект відведення земельної ділянки. У п. 2.4 договору оренди вказаний розмір нормативно грошової оцінки землі 13 714 грн, але не зазначено станом на який рік визначена така оцінка, а в п. 4.1 договору передбачено розмір орендної плати на момент укладення договору в сумі 274 грн 28 коп та уточнення, що такий розмір складає 2% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Тобто, розмір орендної плати поставлено в залежність від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, для визначення якої бралася за основу нормативно грошова оцінка сільськогосподарських угідь, проведена у 1995 році. Отже, у договорі оренди земельної ділянки відсутня така істотна умова, як перегляд розміру орендної плати за користування земельною ділянкою. Тому, відсутність у договорах оренди землі істотних умов, передбачених у ч. 2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі», що викладені у позові, є підставою для визнання недійсними цього договору оренди та для його розірвання і повернення земельної ділянки позивачу. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача ТОВ "Горинь Агро» ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила, що 02.12.2007 року між позивачем та ТОВ «Горинь Агро» був укладений договір оренди землі відповідно до якого земельна ділянка площею 1,94 га на території Печиводської сільської ради Славутського району Хмельницької області була передана орендодавцем ОСОБА_3 ТОВ «Горинь Агро». Договір укладено на 10 років. Договір оренди землі зареєстрований в установленому порядку 24.01.2008 р. На підтвердження внутрішнього волевиявлення на укладення договору, 15 вересня 2008 року орендодавець ОСОБА_3 надав Товариству посвідчену секретарем Печиводської сільської ради заяву про добровільне укладення договору та про повне підтримання усіх умов договору оренди, укладеного у 2007 році. Тому вважає, що позовні вимоги, які вказують на порушення істотних умов договору оренди землі, є необґрунтованими і безпідставними. На момент підписання сторонами договору оренди від 02.12.2007 року Закон України «Про оренду землі» не передбачав таких істотних умов договору, як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки. У період укладення договору оренди землі Товариство виготовило і надало орендодавцю план-схему земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі об'єкта оренди, які є невід'ємною частиною Договору. Згідно зі ст.. 17 Закону України «про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі між сторонами - 02.12.2007 р, передача об'єкта оренди орендарю здійснювалась орендодавцем у строки та на умовах, визначених у Договорі оренди землі на підставі акта приймання-передачі. Тому твердження представника позивача про те, що у спірному договорі оренди відсутня вказівка на момент передачі земельної ділянки вважає безпідставним. Щодо нормативно-грошової оцінки землі, як об'єкта оренди, то в п. 2.4. Договору та акті приймання-передачі земельної ділянки вказано, що нормативно грошова оцінки переданої в оренду земельної ділянки становить 13 714 грн, що відповідає вартості земельної частки (паю) по Печиводській сільській раді Славутського району Хмельницької області станом на 01.01.2007 року . З часу підписання сторонами договору орендна плата за оренду земельної ділянки нараховувалась відповідачем відповідно до умов Договору з урахуванням індексації, а отже збільшувалась і у 2016 році становила 9,7% вартості земельної частки (паю). Вважає, що позивачем не доведено, в чому полягає порушення його прав у зв'язку з укладенням Договору оренди земельної ділянки та істотність таких порушень, не доведено недійсність Договору, а також не наведено підстав для його розірвання. Крім цього, вважає, що представником позивача заявлено взаємовиключні вимоги щодо визнання договору недійсним та його розірвання, так як розірвати можна лише дійсний договір. Також вважає, що оскільки Договір оренди земельної ділянки між позивачем і відповідачем був укладений 02.12.2007 року, позивачу були відомі всі істотні умови Договору в момент його підписання, а отже просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, про що подала письмову заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,94 га., яка розташована на території Печиводської сільської ради Славутського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчується державним актом на право на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданим 20 червня 2002 року, на підставі рішення Печиводської сільської ради від 8 лютого 2002 року №21124, який зареєстровано в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 247 (а.с.6).

ОСОБА_3 та ТОВ «Горинь Агро» 2 грудня 2007 року уклали договір оренди землі № 753230, відповідно до якого позивач передав в строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) загальною площею 1,9 га. на 10 років (оригінал договору додається).

Відповідно до ст.. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі ст.. 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладення позивачем договору оренди землі, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент укладення позивачем договору оренди землі, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом, на що вказує ст.. 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, , чинній на момент укладення позивачем договору

Оспорюваний договір оренди землі від 2 грудня 2007 року № 753230 зареєстровано Славутським відділом Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 24 січня 2008 року за №.

Відповідно до ст.. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договору між сторонами, невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Невід'ємною частиною спірного договору оренди земельної ділянки від 02.12.2007 р № 753230 , укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Горинь Агро» є: план - схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду (додатки до Договору оренди землі).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст.. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.. 14 цього Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом

Міністрів України.

Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

На час підписання сторонами договору оренди землі від 02.12.2007 р частина 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» не передбачала таких істотних умов договору, як передача в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки, а тому твердження позивача про недійсність договору через відсутність таких умов є безпідставним.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 4 Договору № 753230 оренди землі від 02.12.2007 р, укладеного між сторонами, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 352,45 грн, що складає 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 13 714 грн. Орендна плата обчислюється з урахуванням індексу інфляції та вноситься один раз в рік до 31 грудня кожного року оренди.

В п. 4.1 спірного договору сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( яка визначена в п. 2.4 договору). Згідно з п. 4.2, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Згідно з п. 4.3 Договору орендна плата вноситься в такі строки: до 31 грудня кожного року оренди.

В п. 4.5 Договору передбачено, що розмір орендної плати може переглядатися тільки за взаємною згодою сторін.

У п. 4.7 Договору передбачено справляння пені за порушення строків виплати орендної плати у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Орендна плата відповідно до даного договору орендарем позивачу виплачувалась, чого у судовому засіданні сторони не заперечували.

Оскаржуваний договір відповідає Типовій формі договору оренди землі, яка існувала на день його укладення, та вимогам ст.. 203 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі», на що вказує також заява ОСОБА_3 від 15 вересня 2008 року, якою він, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомившись з приписами цивільного та земельного законодавства, що регулюють земельні правовідносини, повідомив, що 2.12.2007 року він уклав договір № 753230 оренди землі, в якому він виступає орендодавцем, а ТОВ «Горинь Агро» виступає орендарем та згідно якого він передав у платне користування земельну ділянку загальною площею 1,94 га строком на 10 років. Розмір орендної плати згідно договору в рік становить 2,5 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 13 714 грн в день підписання договору. Всі інші умови договору № 753230 оренди землі від 2.12.2007 р повністю підтримав. Підпис ОСОБА_3 посвідчений секретарем Печиводської сільської ради, його дієздатність та волевиявлення перевірено (додаток до Договору оренди землі).

Представник позивача вказує, що у договорі оренди землі, укладеному між сторонами у 2007 році, невірно вказана нормативно грошова оцінка землі, що суттєво зменшило розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, що є порушенням істотних умов договору оренди землі.

Проте, як вбачається з наданого представником позивача Листа управління Держгеокадастру у Славутському районі Хмельницької області від 15.11.2016 р № М-1524/0-1523/6-16, з урахуванням коефіцієнта індексації за 2005 рік вартість земельної частки (паю) із земель колективної власності ССГ «Печиводське» станом на 01.01.2007 р становила 13 714,00 грн (а.с.14). зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів прийняті постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 р № 1185, відповідно до якої з 1 січня 2012 року до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації) також застосовується коефіцієнт змін у рентному доході 1,756 .

Пунктом12.1 Договору № 753230 оренди землі від 02.12.2007 р, укладеного між сторонами, передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв'язується у судовому порядку.

А тому, суд знаходить, що зміна Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів не є підставою для визнання недійсним договору № 753230 оренди землі від 02.12.2007 р, укладеного між сторонами.

Підстави для розірвання Договору № 753230 оренди землі від 02.12.2007 р, укладеного між сторонами, визначені у п. 12.4.

В ході судового розгляду не встановлено підстав для розірвання цього договору.

Разом з тим, відповідно до статті 13 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з того, що відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст.15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити, чи дійсно порушує право орендодавця відсутність у договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення законних прав орендодавця.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від21 січня 2015 року у справі №6-215цс14 та від 25 грудня 2013 року у справі № 6-78цс13.

Отже, у справі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі таких умов, передбачених ст. 15 указаного Закону, визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав (постанова ВСУ від 9 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15).

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, представником позивача, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не наведено обставин та не надано відповідних доказів, які свідчать про дійсне порушення законних прав позивача внаслідок відсутності в договорі оренди вказаних ним істотних умов, тобто наявність підстав для захисту порушеного права, передбачених ст. 3 ЦПК України та ст. 215 ЦК України, як необхідної умови для визнання відповідного договору оренди недійсним.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку із недоведеністю позивачем заявлених вимог.

При цьому, заява представника відповідача, згідно якої він просить суд про застосування строків позовної давності при вирішенні даного спору, не застосовується, оскільки в даному випадку у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю, що є самостійною підставою для відмови у позові.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 202, 203, 638, 792 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його розірвання, зобов"язання до вчинення дій щодо повернення земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя