Номер провадження: 22-ц/785/273/17
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю заінтересованої особи Головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької Ірини Сергіївни на дії державного виконавця, за апеляційною скаргою Головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької Ірини Сергіївни на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року,

встановила:

28.12.2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в суд зі скаргою на дії державного виконавця, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.06.2014 року Малиновський районний суд м. Одеси у справі №1519/2-1856/11 ухвалив рішення про виселення їх з їх квартири АДРЕСА_1. На теперішній час право власності на зазначену квартиру стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_7 ними оспорюється в Малиновському районному суді м. Одеси, і на зазначену квартиру ухвалою суду накладено арешт. Примусовим виконанням рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.06.2014 року про їх виселення, займається головний державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецька Ірина Сергіївна. О 10:00 годині 17.12.2015 року до їх квартири увірвалися особи кримінальної статури в кількості приблизно 10 осіб, які по команді Корецької І.С. застосовуючи силу, наносячи тілесні ушкодження та погрожуючи вогнепальною зброєю заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_2 Після нанесення їм чисельних травм, нападники за командою Корецької І.С. почали викидати через двері їх речі на двір. Жодного письмового або усного повідомлення про їх виселення 17.12.2015 року о 10:00 год. від державного виконавця Корецької І.С. вони не отримували, тому вони були позбавлені своїх процесуальних прав оскаржити дії державного виконавця щодо призначення виселення, звернення із заявою про відкладення виконавчих дій. Після прибуття на місце події представників ГО «Самооборона Майдану», вищеназвані особи, які чинили насилля щодо них, за командою Корецької І.С. почали відстрілюватись з вогнепальної зброї, важко поранили представника «Самооборони Майдану».

Вищезазначені дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької І.С. щодо їх виселення скаржники вважали незаконними. Державний виконавець Корецька І.С., на їх думку, провела їх виселення без будь-якого повідомлення, чим істотно порушила їх права, на звернення до суду з заявою про зупинення, оскарження її дії тощо, не здійснила опис їх майна, яке за її наказом було викинуте на вулицю, і не вписала в акт про їх виселення озброєних осіб кримінального виду, якими командувала під час їх виселення.

Просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької І.С. щодо їх виселення 17.12.2015 року о 10:00 годині з квартири АДРЕСА_2, що полягають в організації побиття ОСОБА_2 і у заволодінні належним йому мобільним телефоном всупереч вимогам п.1 ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження»; в несповіщенні їх письмово завчасно та належним чином про примусове виселення їх о 10:00 год. 17.12.2015 року всупереч вимогам п.3 ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження»; в не проведенні опису їх майна під час виселення всупереч вимогам п.5 ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження», в не складанні акту про виконання рішення про їх виселення із включенням до зазначеного акту всіх осіб, які брали участь у виконанні (у тому числі - осіб, які застосовували за наказом Корецької І.С. до них фізичну силу і викидали їх речі у подвір'я), всупереч вимогам п.9 ст. 78 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької Ірини Сергіївни щодо несповіщення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмово завчасно про примусове виселення їх о 10год.00 хв. 17.12.2015 року всупереч п.3 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження». В задоволенні іншої частини відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду Головний державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецька І.С.подала апеляційну скаргу, в який з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року скасувати та постановити нову про відмову у задоволені скарги.

Апеляційну скаргу Корецька І.С.мотивує тим, що боржників було належним чином сповіщено, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та надано термін для самостійного виконання рішення суду. Боржники в самостійному порядку відмовлялися від виселення з спірної квартири, що підтверджується актами державного виконавця. Тобто про існування рішення суду, щодо виселення їх з вищезазначеної квартири боржникам було відомо, та останні знали про необхідність його виконання, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Після невиконання боржниками рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року в самостійному порядку, державним виконавцем у порядку ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» було призначено примусове виконання рішення суду, з залученням працівників органів внутрішніх справ, органів опіки та піклування, понятих та інших та на протязі півтора року призначалися виконавчі дії з примусового виконання рішення суду. Корецька І.С.зазначає, що боржник постійно запрошував на примусове виконання різних осіб, які за його участю перешкоджали провадженню виконавчих дій, таким чином уникав виконання рішення суду та порушував норму Закону, що підтверджуються актами державного виконавця. Останні виконавчі дії з примусового виселення були призначені на 17.12.2015 об 10.00 годині, про що було винесено відповідне повідомлення та повідомлення боржникові було спрямовано за адресою відповідно до вимог законодавства. Корецька І.С.вказує, що виконавчі дії, які мали місце 17.12.2015, а саме проведення примусового виселення боржників, були проведені в межах повноважень державного виконавця та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Ухвала в частині відмови у задоволенні скарги не оскаржена, а тому в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду в частині задоволення скарги скасувати і постанови в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу частково суд першої інстанції виходив з того що старший державний виконавець Малиновського ВДВС Одеського МУЮ Корецька І.С. в порушення вимог ст.ст. 35, 78 Закону України «Про виконавче провадження» не вжила заходів для своєчасного письмового повідомлення боржників ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про день і час примусового виселення, що фактично призвело до порушення прав боржників, наданих їм законом.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно зі ст. ст. 383, 384 ЦПК України сторони мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів міністерства юстиції.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За вимогами ч.1 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Разом з тим, згідно вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення суду протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

За вимогами ч. 2 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», у разі не виконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було направлено повідомлення вих. 04.12.2015 року № В-31/24/3489/2 про те, що 17.12.2015 року на 10год.00хв. призначено проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №1519/2-1856/11, який видав Малиновський районний суд м. Одеси 29.06.2014 року, про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_3.

Згідно з копії квитанції центру поштового зв'язку ОД УДППЗ «Укрпошта» (а.с.214) вищезазначене повідомлення було направлено 14.12.2015 року.

Таким чином, державний виконавець направляючи повідомлення 04.12.2015 року № В-31/24/3489/2 про те, що 17.12.2015 року будуть вчинятися виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №1519/2-1856/11, діяв у відповідності до ч. 1 ст. 31 та ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи боржників у скарзі та посилання суду в ухвалі щодо застосування ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої, державний виконавець мав відкласти проведення виконавчих дій, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Таким чином відкладення виконавчих дій є правом, а не обов'язком державного виконавця, крім того з врахуванням обставин справи, а саме що боржники знали про обов'язок виконання рішення суду (підтверджено матеріалами справи та визнавалось сторонами), понад півтора роки ухилялись від виконання рішення суду, правові підстави для відкладення справи були відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції в оскаржувані частині скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволені скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 383 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Корецької Ірини Сергіївни - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року в частині задоволення скарги - скасувати та постановити нову про відмову у задоволення скарги у цій частині.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді О.Г.Журавльов

О.С.Комлева