Справа № 185/9842/16-ц
Провадження № 2/185/837/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Шаповалової І.С.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, в якому вказує, що він та відповідач по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2013 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня подання позову, тобто з 27 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

В своєму позові про зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що 06 вересня 2014 року він уклав шлюб з ОСОБА_5, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №10.

Від шлюбу з ОСОБА_5 він має доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Також на його утриманні знаходиться не працююча дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Його донька, знаходиться на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини №7 з діагнозом: вроджена вада серця: дефект міжпередсердної перегородки, відкритий аортальний проток, дісплазія тазостегнового суглобу, та потребує постійного лікування.

В судовому засіданні позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Так, згідно до вимог ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач та відповідач являються батьками неповнолітньої дитини - доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2013 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня подання позову, тобто з 27 грудня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

06 вересня 2014 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №10.

Від шлюбу з ОСОБА_5 він має доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Також на моєму утриманні знаходиться не працююча дружина, яка перебуває у відпустки по догляду за дитиною до 3-х років. Його донька, знаходиться на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини №7 з діагнозом: вроджена вада серця: дефект міжпередсердної перегородки, відкритий аортальний проток, дісплазія тазостегнового суглобу, та потребує постійного лікування.

Позивач ОСОБА_2 надав суду рішення № 1/17 ПП "Джерс" від 17 січня 2017 року про звільнення його з посади директора з 12 січня 2017 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін.

Таким чином його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, який був встановлений судом, оскільки з 2013 р. змінилася економічна ситуація в країні, яка негативно вплинула на його загальний матеріальний стан в цілому. Крім того змінився його сімейний стан. За таких обставин він як платник аліментів, не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі в якому вони були встановлені судовим рішенням від 07 лютого 2013 року.

У відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд приймає до уваги стан здоров'я, матеріальне становище неповнолітніх дітей і сторін.

Дитина, яка проживає разом з відповідачем. Відповідач є працездатною, працює та отримує стабільний дохід. Відомостей про наявність хронічних захворювань чи інших осіб на утриманні, відповідач суду не надала.

Окрім цього, суд враховує положення дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 рівності між собою відносно участі батька в їх вихованні та утриманні.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно з приписами ч.ч.2-4 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому, як визначено ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від сосунків батьків між собою.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що матеріальне становище позивача погіршилося, змінився сімейний стан, тому необхідно змінити розмір стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_4 з 1/4 частки з усіх видів заробітку на 1/6 частку з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.79,88,208, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2013 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відізвати з виконання виконавчий лист, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 07 лютого 2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. С. Шаповалова