_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9607/17
Провадження № 2/520/8680/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення безпідставно набутого майна золотого ланцюжка з золотим хрестиком,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив на підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України примусити ОСОБА_2 виконати зобовязання, передбачені розпискою від 18 грудня 2016 року, а саме повернути золоті ланцюжок та хрестик загальною вагою 28,5 грама, вартістю 35000 гривень.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що ОСОБА_2 у нього були дружні стосунки. У 2016 році ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням позичити грошові кошти, оскільки на той час у нього не було грошових коштів, він надав ОСОБА_2, належні йому золоті ланцюжок та хрестик для можливості закладення їх в ломбард, та між ними була досягнута домовленість щодо повернення даних виробів за першою вимогою, дані обставини підтверджуються розпискою складеною ОСОБА_2 18 грудня 2014 року. 16 лютого 2017 року ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 направив вимогу щодо повернення боргу (золотих виробів), яка до дня звернення до суду не виконана, що вимусило його звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач позов не визнав, у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 винен був йому грошові кошти у розмірі 10000 гривень, у звязку з неможливості повернути борг, ОСОБА_3 передав йому золоті ланцюжок та хрест, які в подальшому були передані в ломбард, частину отриманих від даної дії грошових коштів він віддав ОСОБА_3, частину залишив собі в якості повернення боргу.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 з проханням позичити грошові кошти, у звязку з відсутності певної кількості грошових коштів та дружніми стосунками ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 золоті вироби: ланцюжок та хрест приблизною вагою 26 грам, що підтверджується розпискою складеною 18 грудня 2016 року ОСОБА_2 Згодом ОСОБА_2 здав зі згоди та відома ОСОБА_3 до ломбарду, що також підтверджується розпискою від 18 грудня 2016 року. 16 лютого 2017 року ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 направив вимогу щодо повернення боргу (золотих виробів), яка до моменту розгляду справи по суті не виконана.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави.

Загальні умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, адже отримання однією із сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією із сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони у порядку виконання договірного зобовязання не є безпідставним.

Тобто у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або коли ж набуття відбулось у звязку з договором, але не на виконання договірних умов.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У судовому засіданні безперечно встановлено, що також й не заперечувалося позивачем, відповідачем та свідками, що золоті вироби були передані ОСОБА_2 в борг, а тому не можуть бути визнані судом, як безпідставно отримані, й відповідно не може бути задоволений позов ОСОБА_3 з підстав, заявлених в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна: золотого ланцюжка та золотого хрестика залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом поданням до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.