Справа № 598/1725/16-ц
провадження № 2/598/74/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"01" березня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду Левків А.І.

при секретарі Шевчук Н.П.

з участю позивачки ОСОБА_2

її представника ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою,

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою.

Зокрема, позивачка просить стягнути з відповідача в свою користь 51397,72грн. боргу, а саме, 20000 грн. - основного боргу, 10483,84 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1762,19 грн. - 3% річних та 19151,69 грн. - інфляційних збитків.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона 20 листопада 2013 року позичила в борг відповідачці ОСОБА_4 20000 грн. з зобов`язанням повернути їх до 25 грудня 2013 року. Однак відповідачка вказані грошові кошти в зазначений термін не повернула внаслідок чого позивачка звернулась до суду із вказаним позовом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні уточнили позовні вимоги в зв`язку з тим, що відповідачка у листопаді 2016 року добровільно повернула позивачці 2000 грн. та просили суд стягнути з відповідачки 49397,72 грн. боргу за розпискою, з них: 20000 грн. - основного боргу, 8483,84 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1762,19 грн. - 3% річних та 19151,69 грн. - інфляційних збитків.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме, вказала, що визнає суму боргу 20000 грн., однак не визнає нарахованих відсотків та інфляційних збитків.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно розписки, від 20 листопада 2013 року ОСОБА_4 позичила у ОСОБА_5 20000 грн. із зобов`язанням повернути їх до 25 грудня 2013 року.

Як встановлено в судовому засіданні вказану суму боргу відповідачем позивачу повернуто не було внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті позики в сумі 49397,72 грн. боргу за розпискою, з них: 20000 грн. - основного боргу, 8483,84 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1762,19 грн. - 3% річних та 19151,69 грн. - інфляційних збитків, що підтверджується розрахунками з позовної заяви та витягом щодо облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як встановлено ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки про те, що нею ще було повернуто позивачці 250 Євро, оскільки вказані пояснення нічим не підтверджуються.

Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд, беручи до уваги те, що оскільки відповідачем боргові зобов`язання перед позивачем не виконані, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 530, 536, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_2, ід.код.НОМЕР_1 в користь ОСОБА_5, жительки АДРЕСА_1, 49397,72 грн. (сорок дев`ять тисяч триста дев`яносто сім гривень сімдесят дві копійки) боргу за розпискою.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 сплачені 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одну гривню двадцять копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Левків