БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2856/16-ц
провадження № 2/361/146/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 груп» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.02.2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_6 (далі Позичальник) укладено Кредитний договір № 500347569, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. на термін до 28.02.2018 р., та зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору Позичальник зобовязався своєчасно здійснювати погашення заборгованості за кредитом у відповідність до умов Договору. 03 липня 2013 року ПАТ «Альфа-банк» дізнався про смерть позичальника ОСОБА_6. Дізнавшись про відкриття спадщини до майна Позичальника, позивач направив претензію про виконання боргових зобовязань до спадкоємця ОСОБА_4, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 Розмір заборгованості за кредитним договором складає 103 102 (сто три тисячі сто дві) грн. 55 коп.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-банк» передав позивачу права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 50034769, укладеним 27.02.2013 року між Банком та ОСОБА_6.

Як зазначає позивач, зобовязання спадкоємця ОСОБА_4 за Кредитним договором № 500347569 не виконані, тому ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» змушене звертатися із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором у розмірі 103 102(сто три тисячі сто дві) грн. 55 коп. та судові витрати, понесені при подачі даного позову до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. У разі неявки у судове засідання відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» надано лише витяг з договору факторингу від 30 вересня 2014 року без будь-яких доказів про передачу грошових коштів в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк»), а отже, перехід права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами до Фактора ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» залишається не підтвердженим. Також, зазначає, що позивач надсилав на адресу відповідача листи про досудове врегулювання спору вих. № 685 від 09.11.2015 року, де зобовязував відповідача погасити заборгованість за реквізитами: поточний рахунок відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» 7569, МФО 300346, , призначення платежу «Погашення кредиту». Однак, відповідно до плану рахунків затвердженого Постановою НБУ № 280 від 17.06.2004 року зазначений рахунок не може використовуватися як поточний рахунок ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5». Крім того, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_7 повідомлено ПАТ «Альфа-Банк» про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося. З підстав, викладених вище, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та ОСОБА_6 укладено Кредитний договір № 500347569, відповідно до п. 2.1. Розділу № 1 якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. зі сплатою 0,01 % річних (п. 2.2. Розділу № 1 Кредитного договору) та строком повернення до 28.02.2018 р. (п. 2.3. Розділу № 1Кредитного договору).

Як передбачено п. 2.4. Кредитного договору кредит надається Позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позичальника № 0500, що відкритий Позичальнику в ПАТ «Альфі-Банк», МФО 300346, суми грошових коштів у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Згідно із п. 2.6. Розділу № 1 Кредитного договору порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором: платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невідємною частиною.

Із умов Кредитного договору вбачається, що Позичальник зобовязався повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування, та/або комісії, якщо сплата комісій передбачена Розділом № 1 цього Договору та/чи інші платежі за цим Договором, у порядку визначеному Договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку зобовязання за Кредитним договором № 500347569 від 27.02.2013 р. Позичальником не виконані, тому розмір заборгованості становить 103 102 (сто три тисячі сто дві) грн. 55 коп.

На обґрунтування позовних вимог до суду також надано підписані ОСОБА_6 анкету-заяву про акцепт, анкету-заяву на отримання кредиту та розписку про отримання платіжної картки (а.с. 119, 120, 124). Також, позивачем надано виписку по особовим рахункам з 27.02.2013 р. по 08.12.2014 р. (а.с. 131-140).

Матеріалами справи встановлено, що 01 червня 2013 року ОСОБА_6 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії І-ОК № 273494, виданого 04 червня 2013 року виконавчим комітетом Заворицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 27).

Із спадкової справи № 11/2013 до майна померлого 01 червня 2013 року ОСОБА_6 вбачається, що спадщину після смерті останнього прийняв відповідач по справі ОСОБА_4. Також, зі спадкової справи вбачається, що 31 жовтня 2013 року ПАТ «Альфа-банк» направив до Броварської районної державної нотаріальної контори заяву-претензію вих. № 87665-102-б/б з вимогою до спадкоємців, в якій Банк зазначив, що договірні зобовязання спадкодавця залишилися не виконаними. Крім того, у даній заяві-претензії ПАТ «Альфа-банк» просив долучити претензії кредитора до спадкової справи і довести до відома спадкоємцям зміст заявлених вимог.

Згідно Договору факторингу, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_5», Банк передав позивачу право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 500347569 від 27.02.2013 р., укладеного між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_6 (а.с. 36-40).

Матеріалами справи встановлено, що 13 листопада 2015 року ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» направив на адресу відповідача вимогу за вих. № 685-дмг від 09.11.2015 року, в якій просив відповідача погасити заборгованість у розмірі 103 102 (сто три тисячі сто дві) грн. 55 коп., яка виникла за Кредитним договором № 500347569 від 27.02.2013 р. Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що дана заборгованість відповідачем сплачена.

Як передбачено п. 27 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ч. 2 та 3 ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_6 укладено Кредитний договір № 500347569 від 27.02.2013 року, за яким Позичальник отримав кредит у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. ОСОБА_3 обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: кредитним договором, оригінал якого досліджувався у судовому засіданні, та випискою по особовим рахункам ( а.с. 131-140). На даний час існує заборгованість за вказаним кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Дані обставини відповідачем не спростовані.

При цьому, доводи заперечення відповідача про те, що у судовому засіданні не підтверджено перехід права грошової вимоги за кредитним договором до фактору ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» є безпідставними, оскільки до матеріалів справи додано копію договору факторингу, укладеного між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк», а відповідачем не надано жодних доказів на спростування переходу права вимоги за Кредитним договором № 500347569 від 27.02.2013 року до позивача.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що боржником сплачено борг за кредитним договором ПАТ «Альфа-Банк» або ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5».

З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, також беручи до уваги те, що у матеріалах спадкової справи відсутня інформація про будь-яке спадкове майно, яке успадковане відповідачем після смерті ОСОБА_6, керуючись ст. 1282 ЦК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1216, 1218, 1282 ЦК України, ст.ст. 88, 224-228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_5» до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 у межах вартості майна, одержаного ним у спадщину після смерті ОСОБА_6, який помер 01 червня 2013 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_5» заборгованість за Кредитним договором № 500347569 від 27.02.2013 р. у розмірі 103 102 (сто три тисячі сто дві) грн. 55 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_5» судовий збір у розмірі 1378 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин