Справа № 297/347/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берегівської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулися в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення по 1/3 частці кожному з співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання права власності за позивачами на 1/3 та 2/3 частки вказаної квартири.

Позовні вимоги позивачами мотивовано тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1999 року, вищевказана квартира ОСОБА_3 Ю, яка померла 18 липня 2016 року. Після смерті останньої позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, однак в такому йому було відмовлено, оскільки розмір частки померлої у спільній сумісній власності не визначений. У звязку з цим, позивачі просять суд визначити рівні частки в квартирі та визнати за ними право власності.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подали до суду заяви, згідно яких, просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задоволити повністю (а. с. 39, 40).

Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання також не зявився. Через канцелярію суду надійшла заява міського голови, згідно якої просить справу розглянути без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами (а. с. 41).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 також не зявився в судове засідання, подавши заяву про розгляд даної справи без його участі (а. с. 38).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1999 року, виданого згідно з розпорядженням комісії по приватизації житла виконавчого комітету Берегівської міської ради від 05.10.1999 року № 787-ГЖ (а. с. 16).

Співвласник вищевказаної квартири ОСОБА_3 померла 18 липня 2016 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 211544 від 19.07.2016 року (а. с. 10).

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що частки співвласників квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, яка померла 18 липня 2016 року, є рівними.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії ІІ-ФМ № 352338 від 29.08.1979 року (а. с. 12). Разом з тим, з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 259464 від 13.07.1994 року вбачається, що шлюб між позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та спадкодавцем ОСОБА_3 було розірвано 13 липня 1994 року (а. с. 13).

Згідно довідки ЦНАП виконкому Берегівської міської ради № 1016 від 16.01.2016 року, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час смерті ОСОБА_3 проживав разом з останньою за адресою м. Берегово, вул. Лоняї, 17/19 (а. с. 15).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Листом приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу від 17.01.2017 року позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3, у звязку з тим, що не визначені частки у спільній сумісній власності на квартиру за адресою м. Берегово, вул. Лоняї, 17/19 (а. с. 19).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, тому слід визначити частки в спільній сумісній власності на спірну квартиру по 1/3 за померлою ОСОБА_3 та позивачами та визначити право власності на 1/3 частку квартири за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та 2/3 частки квартири за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 328, 370, 372, 392, 1261 ЦК України, ст. ст. 57-60, 212-214, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

Позов задоволити.

Визначити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, яка померла 18 липня 2016 року, по 1/3 частки кожному у спільній сумісній власності квартирі АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_4.