Єдиний унікальний номер 225/3877/17 Номер провадження 22-ц/775/1859/2017
Головуючий у 1 інстанції Геря О.Г.
Доповідач:Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів Будулуци М.С., Канурної О.Д. ,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ленінської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_3, на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року, якою позовну заяву про визнання права власності повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що ним на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху був надісланий до суду першої інстанції пакет документів із дотриманням строків, що встановлені в ухвалі від 31.07.2017 року, однак Дзержинський міський суд Донецької області не відобразив це в оскаржуваній ухвалі. Зокрема ОСОБА_3 зазначає, що ним надано до суду оригінал довіреності від 10.05.2017 року, яка посвідчує його повноваження, як представника ОСОБА_2 та документи, що додатково обґрунтовують необхідність звільнити позивача від сплати судового збору.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності із положеннями ст. 74 ЦПК України повістками та телефонограмами, які зареєстровані у журналі телефонограм від 01 грудня 2017 року №5641, 5642 (а.с.44).

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи з підстав того, що він бере участь в розгляді адміністративної справи в Львівському апеляційному адміністративному суді. Оскільки на підтвердження цього представником не надано підтверджуючих документів, апеляційний суд вважає причину неявки неповажною.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що у липні 2017 року представник позивача, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся із позовною заявою про визнання права власності на будинок, однак не надав оригіналів документів про сплату судового збору та довіреності, яка посвідчує його повноваження. Тому позовна заява була залишена без руху та позивачу було надано строк для усунення вказаних недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Повертаючи позовну заяву представника позивача суд першої інстанції виходив з того, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали не усунуто недоліки, вказані в ухвалі Дзержинського міського суду Донецької області про залишення позовної заяви без руху.

Такі висновки суду є правильними.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся із позовною заявою про визнання права власності на будинок, одночасно заявивши клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення його сплати у зв'язку із тяжким матеріальним станом позивача як внутрішньо переміщеної особи, яка має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає в квартирі, яку орендує та сплачує комунальні послуги (а.с.1-2).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року було відмовлено в задоволені клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору, оскільки всупереч діючому законодавству представник позивача не надав суду документа або документів, які в своїй сукупності дозволятимуть суду дійти висновку про такий рівень майнового стану сторони, який свідчив би про фактичну неможливість сплати судового збору та залишено вказану позовну заяву без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме подання оригіналу документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_3, як представника ОСОБА_2 та сплати судового збору.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копія ухвали без руху вручена ОСОБА_3 22.08.2017 року (а.с.8), тобто строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі сплив 28 серпня 2017 року, що був першим робочим днем після вихідного 27.08.2017 р. (неділя).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року позовну заяву представника позивача ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала (а.с.9).

Також, 11 вересня 2017 року на адресу суду першої інстанції від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого він додав оригінал довіреності та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також просив звільнити позивача від сплати судового збору або відстрочити його сплату на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи її майновий стан, як внутрішньо переміщеної особи.

Проте, ухвалою суду від 31 липня 2017 року у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення або відстрочення сплати судового збору було відмовлено і ця ухвала не оскаржена, але документа про сплату судового збору не надано.

У ст. 121 ЦПК України зазначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу або не сплатить суму судового збору позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, з наданих представником позивача на виконання ухвали суду першої інстанції від 31.07.2017 року документів вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілою у кримінальному провадженні за фактом розв'язання та введення представниками влади Російської Федерації і Збройних Сил Російської Федерації та іншими особами за попередньою змовою групою осіб агресивної війни проти України (а.с. 13). Однак, з матеріалів справи вбачається що позовні вимоги стосуються визнання права власності на житловий будинок. Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачки посилався на те, що ОСОБА_2 30 березня 2005 року за договором дарування житлового будинку було отримано у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,2 кв.м. Земельна ділянка, на якій розміщений житловий будинок, належить позивачу на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.10.2008 року. Рішенням Ленінської районної в м. Донецьку ради №265 від 21.08.2005 року було надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку. На даний час проведена реконструкція даного житлового будинку, внаслідок чого станом на даний час зведений житловий будинок загальною площею 204,6 кв.м, з яких 117,8 кв.м - житлова площа та 86,8 кв.м - допоміжна, що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння від 25.10.2013 року, який складений після завершення будівництва. Під час проведення та виконання будівельних робіт всі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми були дотримані. Місцезнаходження нерухомого майна є зоною проведення АТО і тимчасово непідконтрольне законній владі України. В силу цих обставин не видається можливим зареєструвати право власності на житловий будинок в адміністративному порядку, а тому вона вимушена звертатись із відповідною заявою в судовому порядку.

Отже зазначений спір не пов'язаний із стягненням збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином вказана у п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» пільга щодо сплати судового збору не розповсюджується на позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності.

Відповідно до положень ст.82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від спалити судового збору, а також відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 29 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, ні позивачкою, ні її представником не надано жодного документа на підтвердження такого майнового стану, якій би свідчив про неможливість сплати судового збору при подачі позовної заяви про визнання права власності на житловий будинок.

Таким чином, судом першої інстанції постановлено ухвалу від 11 вересня 2017 року із дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_3,відхилити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: