Справа № 301/2461/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.

суддів - Собослоя Г.Г., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Шукаль О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Іршавського районного суду від 30 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні дворогосподарством та земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Іршавського районного суду від 30 грудня 2016 року, якою позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні дворогосподарством та земельною ділянкою - залишено без розгляду.

У скарзі просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Іршавського районного суду від 06 грудня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні дворогосподарством та земельною ділянкою.

Однак, ухвалою судді Іршавського районного суду від 23 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні дворогосподарством та земельною ділянкою було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви до 30 грудня 2016 року.

Як недоліки позовної заяви вказано, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження позовних вимог, а саме, що земельні ділянки позивача межують з дворогосподарством відповідачки, що відповідачка захопила частину земельної ділянки позивача, нічим не стверджено, що відповідачка побудувала на самовільно захопленій земельній ділянці позивача будинок та надвірні споруди, що відповідачка розташувала котельну, сіняницю і на якій відстані від дворогосподарства позивача, жодних доказів не надано про те, що верби ростуть у двір позивача та на якій відстані, доказів погіршення стану здоров'я позивача та причини погіршання такого згідно медичного висновку, клопотання про витребування доказів від управління Держгеокадастру «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» є безпідставним оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України №581 від 31.08.2016 року. Суду не надано жодного доказу, що відповідачка тримає худобу і розташувала гнійну яму у дворогосподарстві та на якій відстані дворогосподарства позивача, наданий суду акт датований ще 2014 роком не скріплений печаткою сільської ради , тому не може слугувати доказом у справі.

29 грудня 216 року на виконання вимог ухвали судді Іршавського районного суду від 23 грудня 2016 року позивачем надано заяву, з якої вбачається, що докази, які вказані в ухвалі від 23 грудня 2016 року, можуть бути отримані шляхом витребування провавстановлюючих документів, тому позивач просить суд в порядку досудової підготовки розгляду справи їх витребувати.

30 грудня 2016 року суддею було винесено ухвалу про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачеві, оскільки не було усунено недоліки позовної заяви.

Проте, колегія суддів із висновками судді суду першої інстанції погодитись не може за таких обставин.

За змістом ст. 119 ЦПК України позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, і необхідність подання всіх доказів разом з позовною заявою статтею 119 ЦПК України не передбачено. Подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, зокрема, на попередньому судовому засіданні, як це встановлено ст. 130 ЦПК України, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати позивачу.

Відповідно до ч. п. 8 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Неподання або відсутність відповідних доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи і може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті. Тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати позивачу (в даному випадку залишення позовної заяви без розгляду).

Таким чином, ухвалу судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду постановлено суддею з порушенням встановленого порядку, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді