Справа № 604/1007/17
Провадження № 2/604/427/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, відповідно за ОСОБА_2, ОСОБА_4 визнати право власності по 1/5 частці даного житлового будинку, що належить їм як членам колгоспного двору,за ОСОБА_1 - право власності на 3/5 частки даного житлового будинку, зокрема: на 1/10 частки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 3/10 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та на 1/5 частку, що належить їй як члену колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що зазначене будинковолодіння відносилось до колгоспного двору і складалось з 5 членів сім»ї - ОСОБА_4 - голови двору, разом з яким у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом 09 жовтня 2017 року №937 станом на 1991 рік проживали ОСОБА_5, ОСОБА_4,ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та, виходячи з рівності членів двору їм належало по 1/5 частці майна. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли чоловік померлої ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є спадкоємцем за заповітом, проте при зверненні до нотаріуса із заявою пр. видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із належністю будинковолодіння до колгоспного двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивачі захистити свої права на мають можливості, просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, справу просять розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої 04 жовтня 2017 року Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 04 жовтня 2017 року житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 Тернопільської області, загальною площею 106,4 кв.м., житловою - 43,4кв.м. належить ОСОБА_4, свідоцтво про право власності видане Хмелиськівською сільською радою 30 січня 1992 року.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 січня 1991 року, № 27 на підставі рішення виконкому Хмелиськівської сільської ради народних депутатів № 25 від 26 грудня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, що складається з 5-х членів, головою якого є ОСОБА_4.

Згідно довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 09 жовтня 2017 року № 937 по документах архівного фонду «Хмелиськівська сільська рада » у погосподарських книгах с. Хмелиська станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_4, 1941 р.н., голови двору, разом з яким проживали ОСОБА_5, 1939 р.н., дружина, ОСОБА_3, 1970 р.н., син, ОСОБА_1, 1965 р.н. дочка. ОСОБА_2, 1962 р.н. зять.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4належало по 1/5 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Тернопільської області, як членам колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли ОСОБА_4- чоловік та ОСОБА_1- дочка, які були зареєстровані та проживали разом з нею в житловому будинку АДРЕСА_1 Тернопільської області, що стверджується довідкою, виданою Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 24 жовтня 2017 року № 1006.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим виконавчим комітетом Хмелиськівської сільської ради Підволочиського району .

У відповідності до заповіту, посвідченого 03 листопада 2006 року секретарем сільської ради с. Хмелиська Підволочиського району, зареєстрованого за № 27, ОСОБА_4 заповів усе належне йому майно своїй дочці ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняла, оскільки у відповідності до довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради № 79 від 01 лютого 2017 року була зареєстрована і проживала разом із спадкодавцем на день його смерті.

Згідно листа-роз'яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 19/01-16 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Тернопільської області, що залишився після смерті ОСОБА_4, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно.

Таким чином судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Тернопільської області, виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того, позивачу ОСОБА_1 належить 1/10 частка в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 3/10 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом .

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивачів є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання: за ОСОБА_2, ОСОБА_4 право власності по 1/5 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належить їм як членам колгоспного двору,за ОСОБА_1 - право власності на 3/5 частки даного житлового будинку, зокрема: на 1/10 частки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 3/10 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та на 1/5 частку, що належить їй як члену колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256,294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, зокрема: на 1/10 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, 3/10 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та на 1/5 (2/10) частки, що належить їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належить йому як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належить йому як члену колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - підпис

Копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків