РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/597/17

провадження у справі № 2/0285/710/17

22 лютого 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В., та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: представник ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву у цивільній справі за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету, у якому просить вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб «ЗАЗ 110307-42», 2007 року виготовлення, вартістю 26434,00 грн. та передати його Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно акта приймання-передачі транспортного засобу від 25.06.2007 року інваліду війни І групи, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, на пільгових умовах (доплата 7 % від вартості транспортного засобу) було надано автомобіль марки «ЗАЗ 110307-42», 2007 року, яким він користувався до дня смерті, тобто до 1січня 2010 року. У звязку з неспроможністю керування автомобілем право керування було надано онуку - ОСОБА_4, який проживав разом з ним, а в подальшому зятю - ОСОБА_2, який проживав разом з інвалідом та його обслуговував. При видачі автомобіля інвалід ОСОБА_3 був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та являється державним майном. ОСОБА_3 1 січня 2010 року помер. Після смерті ОСОБА_3 даним автомобілем тривалий час користувався його онук, який записаний у свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Встановлено, що інвалід ОСОБА_3 помер, а строк експлуатації автомобіля, який було надано інваліду безоплатно, становить менше 10-ти років, тому цей автомобіль незаконно утримується зятем померлого інваліда, ОСОБА_2 у його володінні.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він є інвалідом І групи, він не знав про необхідність повернення автомобіля позивачу. Крім того, повідомлення від ДПСЗН Житомирської обласної державної адміністрації про повернення автомобіля йому не надходило.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу Серія МВЧ № 921254 від 25.06.2007 року ОСОБА_3 - інваліду війни І групи, жителю ІНФОРМАЦІЯ_1, було надано автомобіль марки «ЗАЗ 110307-42», 2007 року (а.с.9).

Відповідно до довідки № 3743/02 від 09.07.2007 року ОСОБА_3 забезпечено автомобілем на пільгових умовах (доплата 7 % від вартості транспортного засобу), з передачею права керування онуку - ОСОБА_4, який проживав разом з ним (а.с.10, 14).

За заявою ОСОБА_3 від 26.03.2009 року та на підставі довідки № 1705/02 від 02.04.2009 року якою внесено зміни в технічний паспорт у звязку з передачею права керування, оскільки у інваліда протипоказання до керування транспортним засобом. Автомобіль видано без права продажу, дарування і передачі іншій особі. Передано право керування зятю ОСОБА_2, який проживає з інвалідом в одному населеному пункту і його обслуговує (а.с.16, 17, 19, 21).

При видачі автомобіля інвалід ОСОБА_3 був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та являється державним майном.

Встановлено, що інвалід ОСОБА_3 помер 1 січня 2010 року, а строк експлуатації автомобіля, який було надано інваліду безоплатно, становить менше 10-ти років, тому цей автомобіль незаконно утримується зятем померлого інваліда, ОСОБА_5. у його володінні.

12 грудня 2016 року відповідач надіслав на адресу ДПСЗН Житомирської обласної державної адміністрації заяву з проханням переоформити автомобіль «ЗАЗ -110307», 2007 року випуску, яким був забезпечений інвалід І ї групи ОСОБА_3, оскільки він на день смерті проживав з ним та вів спільне господарство (а.с.22).

26 грудня 2016 року на адресу відповідача було направлено повідомлення , що у переоформленні зазначеного автомобіля відмовлено з посиланням на пункт 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, а саме, з наданих документів встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 було пропущено шестимісячний термін звернення щодо отримання дозволу на перереєстрацію автомобіля.

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами (а.с.6-26).

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Частиною 8 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» після смерті інваліда, дитини-інваліда, автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда, у випадках, якщо:

строк експлуатації автомобіля становить більше ніж 10 років;

строк експлуатації автомобіля становить від 5 до 10 років і середньомісячний сукупний дохід сім'ї померлого інваліда за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї

3) строк експлуатації автомобіля становить менше ніж 10 років і в сім'ї є інвалід, який:

мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті:

проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його постійного проживання і реєстрації;

не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

У судовому засіданні встановлено, що строк експлуатації автомобіля ОСОБА_3 становить менше 10-ти років. Забезпечений автомобілем інвалід ОСОБА_3 помер 1 січня 2010 року, а із заявою про переоформлення автомобіля ОСОБА_2 звернувся лише 12 грудня 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого пунктом 16 вищезазначеного Порядку для отримання дозволу на перереєстрацію автомобіля.

Таким чином Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації правомірно відмовлено відповідачу в отриманні дозволу на перереєстрацію автомобіля, у звязку з чим у ОСОБА_2 відсутні правові підстави на користування цим автомобілем.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а згідно ст.397 цього ж Кодексу володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Статтею 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності бо інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_2 транспортний засіб «ЗАЗ 110307-42», 2007 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, виготовлений ЗАТ з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод» вартістю 26434,00 грн. та передати його Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 27 лютого 2017 року.

Суддя Т.Б. Сташків