Номер провадження 2/754/2594/17
24 лютого 2017 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючого судді: Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Табачуку Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши, що відповідач ОСОБА_2не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає матеріальної допомоги на її утримання.
У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням у пресі - газеті Київської міської Ради "Хрещатик" від 31 січня 2017 року, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує, підтримує висновок органу опіки та піклування, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що зі слів позивача, з 2009 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_3, батьками дитини є ОСОБА_2та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17).
Відповідно Довідки №92 від 19.10.2016 року, виданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лісовий», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,проживає та зареєстрований разом з матір'ю ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).
Згідно наданої інформації КПП «ЦПМСД №3» Деснянського району міста Києва, малолітній ОСОБА_3, на огляди у медичний заклад з'являвся у супроводі матері, ОСОБА_1 (а.с 22-24).
Відповідно Характеристики на сім'ю, виданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лісовий», фактично за адресою: АДРЕСА_1, проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з 2012 року по червень 2016 року в даній квартирі також мешкав чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_7 Проте, з червня 2016 року ОСОБА_7 в квартирі не проживає. За час його проживання у квартирі від сусідів неодноразово надходили скарги на ОСОБА_2 Такі скарги зводились до того, що ОСОБА_7 на балконі квартири № 63 фактично зробив голубівник. Голуби досить швидко забруднили не лише балкон квартири № 63, але і сусідні балкони, що власникам квартир не сподобалось. На прохання прибрати голубів та безлад ОСОБА_7 реагував досить агресивно, постійно кричав. Декілька разів до квартири АДРЕСА_1 приїжджала поліція Між тим. сусіди та консьєржки повідомляли, що часто бачили ОСОБА_2 у стані сп'яніння. В аналогічному стані бачили і його друзів, яких ОСОБА_2 час від часу приводив до квартири. Батько не проводив час з сином. За весь час проживання ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 зарекомендували себе як безконфліктні, уважні, добропорядні люди. ОСОБА_1 самостійно виховує дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 позитивна, добре вихована, безконфліктна матір. Вона постійно приділяє увагу до виховання свого сина. Скарг від сусідів на ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 протягом всього часу проживання не надходило. Квартира АДРЕСА_1 станом на сьогоднішній день знаходиться у належному санітарному стані. Боргів по сплаті ЖКХ не має. Дану сім'ю, яка складається зі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 можна охарактеризувати як благонадійну, доброзичливу та благополучну (а.с. 18).
Відповідно Акта про не проживання особи від 01.02.2017 року, виданого Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лісовий», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з початку червня місяця 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Про нове місце проживання ОСОБА_2 нікого із сусідів не повідомляв. Від виконання батьківських обов'язків щодо виховання свого сина - ОСОБА_3 - самоусунувся. Вихованням вказаної дитини займається виключно її мама - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 94).
Відповідно до пояснень наданих матір'ю ОСОБА_1 - ОСОБА_8, подругою ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та тіткою ОСОБА_1 - ОСОБА_13 ОСОБА_1, батьківські обов'язки у відношенні ОСОБА_3 виконуються виключно зі сторони його мами - ОСОБА_1, яка повною мірою забезпечує свого сина харчуванням, одягом, слідкує за його здоров'ям, займається його розвитком, створює всі умови для нормального розвитку дитини. Саме мама дитини з повною відповідальністю відноситься до виховання сина, його утримання. Він зростає в умовах любові і турботи, що забезпечується ОСОБА_1. Будь-яких негативних факторів, які б негативно позначились на дитині, в її житті не існує (а.с. 95-100).
Відповідно до Висновку про позбавлення батьківських прав Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 07.02.2017 року №102/03/31-935 враховуючи інтереси дитини, керуючись ст.164 СК України, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №2 від 02.02.2017 року), Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неодноразово направлялись запрошення батьку за місцем його реєстрації, але батько до Служби не з'являється, на запрошення не реагує, тому Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було направлено лист до Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, для відібрання у батька пояснень щодо неналежного виконання ним своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина ОСОБА_3. Згідно наданої відповіді Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, батько, ОСОБА_2, до Служби не з'являється, відібрати у нього пояснення не виявилося можливим. Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, дійшла висновку, що батько свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснює мати (а.с. 87-90).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання освіти.
При цьому судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що проявляється у свідомому нехтуванні своїми обов'язками, проте відповідачу не перешкоджали належним чином їх виконувати.
Вихованням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та забезпеченням його всім необхідним займається мати, що підтверджується наданими рахунками та чеками (а.с. 25-69).
Таким чином, суд вважає, що позивачем надано докази, у спосіб та в порядку передбаченому законом, того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав, з таких підстав.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно п. 16 Постанови Пленума Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно п. 17 Постанови Пленума Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із підстав, передбачених п.2, 4, 5 ч.1 ст. 164 СК особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки в разі досягнення ними повноліття.
Відповідно п. 18 Постанови Пленума Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви.
При прийнятті рішення суд, керується внутрішнім переконанням, яке склалося під час судового розгляду, що особисте виховання відповідачем дитини буде негативно впливати на її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховання дитини, здобуття нею освіти, та підготовку її до самостійного життя.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 167 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212, 213-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути на користь ОСОБА_1з ОСОБА_2судові витрати в розмірі 551,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.