Справа № 573/2168/15-ц
Номер провадження 4-с/573/3/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

24 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 14 березня 2016 року державним виконавцем Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №573/2168/15-ц, виданого 16 лютого 2016 року Білопільським районним судом про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 18 282 грн. 13 коп. Зазначає, що 13 грудня 2016 року у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що містяться на рахунках, відкритих на її імя у ПАТ КБ «ПриватБанк», Філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Суми, АБ «Укргазбанк», копію якої вона отримала 24 лютого 2017 року. Вважає неправомірними дії державного виконавця щодо накладення арешту на її кошти, що знаходяться на рахунку №7045, відкритому в АТ «Ощадбанк», оскільки інших доходів вона не має і крім того, 17 січня 2017 року до бухгалтерії за місцем роботи направлено постанову про утримання боргу з її заробітної плати. Посилаючись на викладені вище обставини, заявниця просить скасувати постанову про арешт коштів боржника від 13 грудня 2016 року, винесену державним виконавцем Білопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, в частині накладення арешту на рахунок №7045, відкритий на її імя в АТ «Ощадбанк».

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд скарги в її відсутність. Заявлені вимоги підтримує (а. с. 47).

Старший державний виконавець Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі (а .с. 18).

У звязку з неявкою заявниці, представника Білопільського РВ ДВС, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім вищестоящого суду, не може скасувати рішення суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 25, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За заявою стягувача одночасно з винесенням постанова про відкриття виконавчого провадження державний виконавець може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що 14 березня 2016 року державним виконавцем Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 на підставі заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Білопільського районного суду №573/2168/15-ц від 20 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 17 064 грн. 13 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 218 грн. судового збору, а всього 18 282 грн. 13 коп., копії якої направлено сторонам (а. с. 4, 24).

В той же день на підставі заяви стягувача винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1, копії якої направлено до Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області, Державної інспекції сільського господарства України в Сумській області та ПАТ КБ «ПриватБанк» для виконання, також заявниці для відома (а. с. 5, 25).

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 викликалася до державної виконавчої служби, останній пропонувалося надати інформацію про рахунки, відкриті в установах банків на її імя, місце роботи або інші джерела доходів. Заяви, листи, які б підтверджували надання нею вказаної інформації у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, в період з червня 2016 року по лютий 2017 року остання частково погашала заборгованість за виконавчим листом шляхом зарахування грошових коштів на депозитний рахунок Білопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, внаслідок чого на користь стягувача перераховано кошти в загальній сумі 1 703 грн. 47 коп., що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 30).

17 січня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1, що належать до виплати останній після відрахування податків, у розмірі 20% у Філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Суми. Того ж дня, вказана постанова направлена на виконання до бухгалтерії зазначеного банку, в якому працює заявниця, що відповідає вимогам ч. 1, ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 38).

Пунктом 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обовязок державного виконавця накласти арешт на майно (кошти) боржника не пізніше наступного робочого дня після його виявлення.

Виконавець зобовязаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках (ст. 18 означеного Закону).

У відповідності з ч. ч. 1-2, 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Арешт на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення та поширюється на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту та застосовується для забезпечення реального виконання рішення Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч. ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що 13 грудня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти ОСОБА_1 у сумі 20 230 грн. 65 коп., що містяться на рахунка, відкритих на імя останньої у ПАТ КБ «ПриватБанк», Філії Сумське обласне Управління АТ «Ощадбанк» м. Суми, АБ «Укргазбанк» а також інших рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови. Копія вказаної постанови направлена лише в банківські установи для виконання та в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не направлена боржнику. Доказів протилежного суду не надано (а. с. 31-32).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2017 року ОСОБА_1 зверталась до Білопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про зняття арешту із картки №704 АТ «Ощадбанк», на яку зараховується заробітна плата (а. с. 44).

15 лютого 2017 року заявниці надано письмове розяснення про відсутність підстав для звільнення з під арешту коштів, що містяться на вказаному картковому рахунку та рекомендовано звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця (а. с. 45-46).

З довідки ТВБВ №10018/080 Філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що на вказаний вище картковий рахунок, відкритий на імя ОСОБА_1, здійснюється зарахування заробітної плати (а. с. 48).

У відповідності з вимогами ч. ч. 3-5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За змістом статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на те, що на картковий рахунок заявниці, з якого вона просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата останньої та враховуючи, часткове утримання боргу з її заробітку, що здійснюється на підставі постанови державного виконавця від 17 січня 2017 року, а також, зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати, встановлений для даного виду стягнення, що не може перевищувати 20% доходу, суд вважає вимоги заявниці є обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 127 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції з захисту прав та основоположних свобод, ст. 25, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, ст. 13, 18, 19, 28, 48, 56, 59, 70 Закону України Про виконавче провадження», в редакції 2016 року, рішення Європейського суду з прав люди у справі «Горнсбі проти Греції», ст. ст. 14, 209, 210, 383, 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 Вікторівни на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати Білопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції звільнити з-під арешту рахунок №7045, відкритий у ТВБВ 10018/085 Філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» на імя ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: