Провадження № 2/369/4249/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про перегляд та зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі Судового наказу від 02.10.2017 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/9935/17, було наказано стягнути з Позивача на користь колишньої дружини Відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 (22.08.2013 р.н.) у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (14 вересня 2017 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Проте з огляду на фактичні обставини, є підстави для зменшення розміру аліментів з огляду на наступне.

Щодо додаткових витрат на оренду житлового приміщення для проживання із вагітною дружиною.

ОСОБА_1 (Позивач) разом зі своєю теперішньою дружиною ОСОБА_3 (Третя особа), офіційно зареєстрували шлюб 19.08.2016 року. Факт шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ОК № 201887 виданий 19.08.2016 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружжя має зареєстроване місце проживання за адресою - АДРЕСА_1. Власником даної квартири в розмірі 1 частки є Позивач.

Проте, станом на момент подання даного позову фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим що Відповідач ОСОБА_2 (колишня дружина), в самовільному порядку, без дозволу Позивача, користується квартирою 64 по вулиці Вишневій, 17 в селі Крюківщина. Відповідач чинити перешкоди Позивачу у користування його власністю. З обох сторін були неодноразові виклики поліції через сварки з цих причин.

Тому, Позивач був змушений укласти договір оренди житлового приміщення від 01.10.2017р., а саме квартири АДРЕСА_2. Отже, виходячи з наведеного, Позивач додатково окрім сплати аліментів в розмірі 1/4 від свого доходу, несе витрати в тому числі з оренди квартири №2, в розмірі орендної плати 6 000 (шість тисяч) грн. за місяць для проживання із вагітною дружиною. Згідно п. 20 вказаного Договору зазначено, шо під час підписання даного договору позивачем передана орендодавцеві заставна сума, що становить 12000 (дванадцять тисяч) гривень, за перший та останній місяці оренди.

Щодо додаткових витрат у звязку з утриманням вагітної дружини.

ОСОБА_1 (Позивач) разом зі своєю теперішньою дружиною ОСОБА_3 (Третя особа), керуючись положеннями статей 75, 77, 78, та 84 Сімейного кодексу України, 24.10.2017 року уклали договір про утримання вагітної дружини та після народження дитини. Стан вагітності ОСОБА_3 підтверджується медичною довідкою №1108 від 10.10.2017 року.

На підставі п.2.1. Договору розмір грошової суми на утримання вагітної дружини - становить 50 % (пятдесят) відсотків від офіційного розміру місячного доходу чоловіка. Згідно довідки від 19.10.2017 року вих. №USE-11-12160, наведено розмір щомісячної заробітної плати Позивача (копія додається до позову). У звязку з даною обставиною додатково погіршився матеріальний стан Позивача.

Виходячи із вказаних в довідці сум заробітної плати, стає зрозумілим негативний вплив зазначених обставин на матеріальний стан Позивач, а саме виплата аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_4 (22.08.2013 р.н.) в розмірі 1/4 , витрати на оренду житла та проживання з дружиною ОСОБА_3 і задоволення нагальних та необхідних матеріальних побутових потреб подружжя, а також додатково витрати на утримання вагітної дружини в розмірі 50 % від суми заробітку на місяць, що в сукупності є необґрунтовано перевищеним.

Важливо вказати, що ОСОБА_3 (дівоче прізвище Демиденко) ОСОБА_5, починаючи з 31.12.2015 року офіційно не працює, а отже всі можливі фінансові витрати, на утримання та догляд за вагітною дружиною, здійснює її чоловік. Важливо звернути увагу суду на те, що Відповідач на даний час офіційно не здійснює трудову діяльність, фактично витрачає надані Позивачем аліментні кошти не виключно в інтересах спільної 4-ох річної дитини, а у тому числі на забезпечення власних потреб (одежа, дозвілля тощо)

Отже, у звязку з додатковими витратами і погіршенням матеріального стану Позивача, у нього є необхідність звернутися до суду для перегляду та зменшення розміру виплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4.

Тому позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (08.06.1987 р.н.) на підставі судового наказу від 02.10.2017 року у справі № 369/9935/17 на утримання дитини, сина ОСОБА_4 (22.08.2013 р.н.) - з 1/4 до 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представники відповідача проти вимог позову заперечували та просили в позові відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задоволити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 02.10.2017 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ по справі № 369/9935/17, яким стягнуто з ОСОБА_1, 19.09.1985 р. н., паспорт серії МЕ №100828, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, 08.06.1987 р. н., проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 22 серпня 2013 р. н., у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (14 вересня 2017 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки виданої ДК «Укрспецекспорт» від 19.10.2017 р. Вих. № USE-11-12160, вбачається що ОСОБА_1 працює в Державній компанії «Укрспецекспорт» з лютого 2014 року на посаді провідного спеціаліста та його заробітна плата за квітень вересень 2017 р. становить 185 077,86 грн. Заборгованість по заробітній платі відсутня.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України визначає що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 192 Сімейного кодексу України визначає що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі за № 143 цс 13 визначено що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Будь-яких доказів, які б стверджували погіршення матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів, у раніше визначеному розмірі, позивачем суду не надано.

Посилання позивача на те, що ним щомісячно несуться витрати в розмірі 6 000,00 грн. по сплаті за орендну житлового приміщення та в розмірі 50 % від офіційного розміру його місячного доходу по договору про утримання вагітної дружини та після народження дитини, суд не може прийняти як погіршення матеріального стану позивача, адже витрати що несе ОСОБА_1 за договором оренди та договором про утримання вагітної дружини ОСОБА_3, були ним погодженні при добровільному укладенні зазначених договорів.

З наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позову, оскільки підстав для зменшення розміру аліментів визначеному у частці від заробітку (доходу) батька дитини не має.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, 3-14, 60, 79, 88, 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про перегляд та зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Т.В. Дубас