Справа № 147/1578/16-ц
Провадження № 2/147/231/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 08.10.2001 року померла їхня мати ОСОБА_4, а 18.10.2015 року помер їх батько ОСОБА_5. До смерті батьки проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок, в якому проживали батьки відносився станом на 15.04.1991 року до групи колгоспних дворів, головою якого був ОСОБА_5, членами ОСОБА_4

Після смерті матері спадкоємцями були: позивачі по справі та чоловік покійної ОСОБА_5, які вчасно прийняли спадщину та оформили частину будинку, яка належала спадкодавцеві відповідно в рівних частках на кожного, тобто 1/2 частини житлового будинку з погосподарськими спорудами поділилась таким чином: ОСОБА_5 1/8 частина, ОСОБА_1 1/8 частина, ОСОБА_2 1/8 частина, ОСОБА_3 1/8 частина.

Після смерті батька 18.10.2015 року ОСОБА_5 на 5/8 частин житлового будинку з погосподарськими спорудами (1/2 як члена колгоспного двору та 1/8 як спадкоємця після смерті дружини) по заповіту є його дочка позивачка по справі ОСОБА_1, яка вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Позивачі вчасно звернулись з відповідними заявами до нотаріальної контори, однак 24.12.2016 року отримали відмови, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Тому вони змушені звернутись до суду з вимогою про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району Вінницької області в порядку спадкування у відповідних частках.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надавши на адресу суду електронне повідомлення №24 від 25.01.2017 року, в якому вона просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Позивач ОСОБА_3Т в судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити..

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці Тростянецького району Вінницької області за за позивачами в відповідних частках.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №140792, виданого 10.10.2001 року та зареєстрованого виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_4 померла 08.10.2001 року.(а.с.12).

Після смерті матері спадкоємцями стали позивачі по справі та чоловік померлої ОСОБА_5 на 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району та іншого майна, належного спадкодавцю.

Родинний звязок позивачів з померлою ОСОБА_4 підтверджено копіями свідоцтв про народження останніх, та копіями свідоцтв про одруження, відповідно до яких вони змінювали своє прізвище(а.с.33-37).

Позивачі вчасно звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, частину спадкового майна оформили, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 14.11.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, являються спадкоємцями в рівних частках. Спадкове майно складається з грошових вкладів(а.с.15).

Відповідно до довідки №849 від 21.12.2016 року, виданої виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що житловий будинок по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів. Головою двору був ОСОБА_5, членами дружина ОСОБА_4 За даними земельно-шнурової книги Верхівської сільської ради №192 біля домогосподарства числиться земельна ділянка площею 1.30га. Спадщину після смерті матері прийняли діти спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, та чоловік ОСОБА_5 в рівних частках. Після смерті батька ОСОБА_5 спадкоємцем за заповітом є дочка ОСОБА_1 (а.с.17).

Факт належності померлим батькам позивачів житлового будинку з погосподарськими спорудами також підтверджено виписками з погосподарських книг за 2001 рік та 2011-2015 роки(а.с.29,30).

ОСОБА_5 помер 18.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №331354, виданого 20.10.2015 року виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.13).

При житті ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповів дочці ОСОБА_1, заповіт складений 09.04.2015 року, зареєстрований в реєстрі №60(а.с.14).

Факт того, що позивач ОСОБА_1 вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.16), оглянутою в судовому засіданні спадковою справою після смерті ОСОБА_5 №492/2015.

З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за №670/02-17 від 24.12.2016 року випливає, що позивачі дійсно мають право на визнання за ними право власності на спадкове майно після смерті матері та батька у відповідних частках, однак за відсутності правовстановлюючих документів не мають змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.20).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 20.10.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 95,1кв.м., житловою площею 64,0кв.м., допоміжною площею 31,1кв.м.(а.с.21-27).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці Тростянецького району Вінницької області.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, позивачі дійсно являються спадкоємцями після смерті своїх батьків, вчасно прийняли спадщину, та мають всі підстави для визнання за ними права власності на спадкове майно у відповідних частках, тобто ОСОБА_1 належить 6/8(або3/4) частин житлового будинку з погосподарськими спорудами по вул.Миру, 167, с.Козинці Тростянецького району( 1/8 після смерті матері та 5/8 після смерті батька), ОСОБА_2 1/8 частини вищевказаного будинку після смерті матері ОСОБА_4, ОСОБА_3 - 1/8 частини вищевказаного будинку після смерті матері ОСОБА_4

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 10, 60,158, 174, ч.2 ст.197, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на 3/4 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Миру, 167, с.Козинці, Тростянецького району Вінницької області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя