overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ïå÷åðñüêèé ðàéîííèé ñóä ì³ñòà êèºâà
Ñïðàâà ¹ 757/7797/17-ö
10 ëþòîãî 2017 ðîêó ñóääÿ Ïå÷åðñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Êèºâà Ëèòâèíîâà ². Â., ðîçãëÿíóâøè ìàòåð³àëè ïîçîâíî¿ çàÿâè Ëóöüêîãî ì³ñüêîãî öåíòðó çàéíÿòîñò³ äî Íàö³îíàëüíî¿ ïîë³ö³¿ Óêðà¿íè ïðî ñòÿãíåííÿ ñóìè âèïëà÷åíîãî çàáåçïå÷åííÿ áåçðîá³òíîìó,-
09.02.2017 äî Ïå÷åðñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Êèºâà íàä³éøëà âêàçàíà ïîçîâíà çàÿâà, ÿêó ïåðåäàíî ñóää³ 10.02.2017, äëÿ âèð³øåííÿ ïèòàííÿ ïðî â³äêðèòòÿ ïðîâàäæåííÿ ó ñïðàâ³.
Çã³äíî ç ÷àñòèíîþ 1 ñòàòò³ 3 ÖÏÊ Óêðà¿íè, êîæíà îñîáà ìàº ïðàâî ó ïîðÿäêó, âñòàíîâëåíîìó öèì Êîäåêñîì, çâåðíóòèñÿ äî ñóäó çà çàõèñòîì ñâî¿õ ïîðóøåíèõ, íåâèçíàíèõ àáî îñïîðþâàíèõ ïðàâ, ñâîáîä ÷è ³íòåðåñ³â.
Çã³äíî ç ÷. 5 ñò. 119 ÖÏÊ Óêðà¿íè, äî ïîçîâíî¿ çàÿâè äîäàºòüñÿ äîêóìåíò, ùî ï³äòâåðäæóº ñïëàòó ñóäîâîãî çáîðó, ó ðàç³, ÿêùî ïîçèâà÷ íå çâ³ëüíÿºòüñÿ â³ä ñïëàòè ñóäîâîãî çáîðó ó ïåðåäáà÷åíèõ ñò. 5 Çàêîíó Óêðà¿íè «Ïðî ñóäîâèé çá³ð» âèïàäêàõ.
Â³äïîâ³äíî äî ï. 1 ñò. 4 Çàêîíó Óêðà¿íè «Ïðî ñóäîâèé çá³ð», ñóäîâèé çá³ð ñïðàâëÿºòüñÿ ó â³äïîâ³äíîìó ðîçì³ð³ â³ä ïðîæèòêîâîãî ì³í³ìóìó äëÿ ïðàöåçäàòíèõ îñ³á, âñòàíîâëåíîãî çàêîíîì íà 1 ñ³÷íÿ êàëåíäàðíîãî ðîêó, â ÿêîìó â³äïîâ³äíà çàÿâà àáî ñêàðãà ïîäàºòüñÿ äî ñóäó,  ó â³äñîòêîâîìó ñï³ââ³äíîøåíí³ äî ö³íè ïîçîâó òà ó ô³êñîâàíîìó ðîçì³ð³ (÷. 1 ñò. 4 Çàêîíó Óêðà¿íè «Ïðî ñóäîâèé çá³ð»).
Çàêîíîì Óêðà¿íè «Ïðî äåðæàâíèé áþäæåò Óêðà¿íè íà 2017 ð³ê», ó ÷àñòèí³ 1 ñòàòò³ 7, âñòàíîâëåíî ðîçì³ð ïðîæèòêîâîãî ì³í³ìóìó íà îäíó ïðàöåçäàòíó îñîáó â ðîçðàõóíêó íà ì³ñÿöü  1600,00 ãðí.
Ñòàâêà ñóäîâîãî çáîðó çà ïîäàííÿ þðèäè÷íîþ îñîáîþ ïîçîâíî¿ çàÿâè ìàéíîâîãî õàðàêòåðó ñòàíîâèòü 1,5 â³äñîòêà ö³íè ïîçîâó, àëå íå ìåíøå 1 ðîçì³ðó ïðîæèòêîâîãî ì³í³ìóìó íà îäíó ïðàöåçäàòíó îñîáó. Âèõîäÿ÷è ç íàâåäåíîãî, çàÿâíèêó íåîáõ³äíî ñïëàòèòè ñóìó ñóäîâîãî çáîðó, â³äïîâ³äíî äî âñòàíîâëåíèõ Çàêîíîì Óêðà¿íè «Ïðî ñóäîâèé çá³ð» ñòàâîê.
Îñê³ëüêè, ïîçèâà÷åì íå ñïëà÷åíî ñóìó ñóäîâîãî çáîðó çà ïîäàííÿ ïîçîâíî¿ çàÿâè ìàéíîâîãî õàðàêòåðó äî ñóäó, òîáòî íå âèêîíàíî âèìîãè ÷. 5 ñò. 119 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóäîì çàñòîñîâóþòüñÿ íîðìà, ïåðåäáà÷åíà ÷. 1 ñò. 121 öüîãî Êîäåêñó  çàÿâà çàëèøàºòüñÿ áåç ðóõó, ïðî ùî ïîâ³äîìëÿºòüñÿ ïîçèâà÷ ³ íàäàºòüñÿ ñòðîê äëÿ óñóíåííÿ íåäîë³ê³â.
Ó ðàç³ íå âèêîíàííÿ âèìîã óõâàëè ó âèçíà÷åíèé ñòðîê, ïîçîâíà çàÿâà áóäå ââàæàòèñÿ íåïîäàíîþ òà ïîâåðíóòà ïîçèâà÷ó.
Íà ï³äñòàâ³ âèêëàäåíîãî, êåðóþ÷èñü ñò. 121 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóääÿ, -
Ïîçîâíó çàÿâó Ëóöüêîãî ì³ñüêîãî öåíòðó çàéíÿòîñò³ äî Íàö³îíàëüíî¿ ïîë³ö³¿ Óêðà¿íè ïðî ñòÿãíåííÿ ñóìè âèïëà÷åíîãî çàáåçïå÷åííÿ áåçðîá³òíîìó  çàëèøèòè áåç ðóõó, íàäàâøè ïÿòèäåííèé ñòðîê äëÿ óñóíåííÿ çàçíà÷åíèõ íåäîë³ê³â, ÿêèé ïî÷èíàº ïåðåá³ãàòè ç äíÿ îòðèìàííÿ ïîçèâà÷åì óõâàëè.
Óõâàëà îñêàðæåííþ íå ï³äëÿãàº.
Ñóääÿ ². Â. Ëèòâèíîâà
ïå÷åðñüêèé ðàéîííèé ñóä ì³ñòà êèºâà
ïðî ïðèçíà÷åííÿ äî ðîçãëÿäó
16 ëþòîãî 2017 ðîêó ñóääÿ Ïå÷åðñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Êèºâà Ëèòâèíîâà ². Â., ïåðåâ³ðèâøè âèêîíàííÿ âèìîã ñò.ñò. 391394 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ó êëîïîòàíí³ ñòÿãóâà÷à Â³äêðèòîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Ïðîìàãðîë³çèíã» ïðî âèçíàííÿ òà íàäàííÿ äîçâîëó íà ïðèìóñîâå âèêîíàííÿ ð³øåííÿ åêîíîì³÷íîãî ñóäó ì. Ì³íñüê Ðåñïóáë³êè Á³ëîðóñü â³ä 17.10.2014 ó ñïðàâ³ ¹ 264-17/2014 ïðî ñòÿãíåííÿ ç Òîâàðèñòâà ç îáìåæåíîþ â³äïîâ³äàëüí³ñòþ Âèðîáíè÷î-ë³çèíãîâå ï³äïðèºìñòâî «Óêðàãðîïîñòà÷» íà êîðèñòü Â³äêðèòîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Ïðîìàãðîë³çèíã» ñóìó íåóñòîéêè, ïðîöåíò³â, íàðàõîâàíèõ çà êîðèñòóâàííÿ ÷óæèìè ãðîøîâèìè êîøòàìè òà ñóìó ñóäîâîãî çáîðó ïî ñïëàò³ äåðæàâíîãî ìèòà çà äîãîâîðîì ì³æíàðîäíîãî ë³çèíãó ¹ UA-002/12 â³ä 30.01.2012, -
27.12.2016 äî Ïå÷åðñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Êèºâà íàä³éøëî âêàçàíå êëîïîòàííÿ, ÿêå íàëåæèòü ðîçãëÿäàòè ó ïîðÿäêó âèçíà÷åíîìó Ðîçä³ëîì VIII Öèâ³ëüíîãî ïðîöåñóàëüíîãî êîäåêñó Óêðà¿íè.
Áîðæíèê ïîâ³äîìëåíèé ïðî êëîïîòàííÿ ïðî âèçíàííÿ òà íàäàííÿ äîçâîëó íà ïðèìóñîâå âèêîíàííÿ ð³øåííÿ åêîíîì³÷íîãî ñóäó ì. Ì³íñüê Ðåñïóáë³êè Á³ëîðóñü â³ä 17.10.2014 ó ñïðàâ³ ¹ 264-17/2014, ïðîòå íå ïîäàâ äî ñóäó ïèñüìîâ³ çàïåðå÷åííÿ.
Â³äñóòí³ ï³äñòàâè äëÿ çàëèøåííÿ êëîïîòàííÿ áåç ðîçãëÿäó, âñòàíîâëåíèõ ÖÏÊ Óêðà¿íè.
Êåðóþ÷èñüñò. 395 ÖÏÊ Óêðà¿íè, -
Ïðèçíà÷èòè ñóäîâèé ðîçãëÿä êëîïîòàííÿ íà 28.02.2017 î 09:30 ãîä.
Ðîçãëÿä êëîïîòàííÿ ïðî íàäàííÿ äîçâîëó íà ïðèìóñîâå âèêîíàííÿ ð³øåííÿ ³íîçåìíîãî ñóäó ïðîâîäèòè îäíîîñîáîâî ó â³äêðèòîìó ñóäîâîìó çàñ³äàíí³.
Êîï³¿ óõâàëè íàïðàâèòè îñîáàì, ÿê³ áåðóòü ó÷àñòü ó ñïðàâ³.
Óõâàëà îñêàðæåííþ íå ï³äëÿãàº.
Ñóääÿ ². Â. Ëèòâèíîâà
Справа № 758/416/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В. , розглянувши позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АЗІНКО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

ПрАТ «Страхова компанія АЗІНКО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

Вважаю, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли безпосередньо з виконання умов договору страхування, а не заподіяння шкоди, тому регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За наведених вище обставин приходжу до висновку про те, що позов має подаватися в порядку визначеному ч.1 ст. 109 ЦПК України.

Із позовної заяви вбачається те, що місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, що відноситься до територіальності Подільського району м. Києва.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України судом було направлено запит про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві.

Як вбачається з відповіді на вищевказаний запит, зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2, що відноситься до територіальності Оболонського району м. Києва.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно зі ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне позовну заяву повернути позивачеві для подання до належного суду.

Керуючись ст.ст. 109, 115, п. 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АЗІНКО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, повернути позивачеві для подання до Оболонського районного суду м. Києва разом із всіма додатками до неї.

Повернути приватному акціонерному товариству «Страхова компанія АЗІНКО» судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. сплачений на р/р: 0008, код: 37975298, МФО: 820019 згідно з платіжним дорученням № 1807 від 14.12.2016р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15262/16-ц

пр. № 2/759/1457/17

26 січня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Радикал банк» (ПАТ «Радикал банк») в листопаді 2016 року заявили позов про стягнення з ОСОБА_1 19561,46 грн., як таких, що набуті без достатньої правової підстави.

Позов мотивовано тим, що відповідачу на повернення його вкладу в ПАТ «Радикал банк» в наслідок технічного збою програмного забезпечення було нараховано та виплачено надміру коштів, повернути ці кошти відповідач відмовляється.

Представник позивача Коваленко О.Д. в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

ОСОБА_1 позов не визнав і пояснив, що позивач не вправі заявляти до нього вимоги за позовом, оскільки вклад йому було повернено державою з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила в задоволенні позову відмовити, за необґрунтованістю, надала пояснення, що відповідають письмовим запереченням до позову.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в позові за таких підстав.

Так, позивач в обґрунтування вимог позову послався на приписи ст. 1212 ЦК України.

Дана норма, як це вбачається з її змісту, спрямована на захист права власності або іншого речового права, а тому вимогу про такий захист може бути заявлено лише власником майна (титульним володільцем).

Сторонами не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що спірні кошти ОСОБА_1 набув за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на відшкодування грошового вкладу в ПАТ «Радикал банк».

Тому, в даному випадку право вимоги повернути надміру сплачені кошти на підставі ст. 1212 ЦК України може заявити тільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як володілець цих коштів.

Доводи позивача про те, що таке право вимоги перейшло до нього, засноване на хибному (вільному) тлумаченні законодавства, а тому визнаються судом надуманим.

Інші доводи сторін та докази в їх обґрунтування правового значення для вирішення спору по суті не мають.

Отже, підстав для задоволення позову не вбачається.

За такого рішення, витрати понесені позивачем на забезпечення розгляду справи слід зарахувати до відповідного бюджету держави на підставі і в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Радикал банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько
Справа № 212/918/17-ц
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою 8858,78 грн. та моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн.

Матеріали позовної заяви передані в провадження судді з канцелярії суду 17 лютого 2017 року.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У відповідності до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У поданій позовній заяві позивачем заявлено по одній вимозі майного та немайнового характеру.

Так, згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI,за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий у розмірі 640,00 грн., тобто позивачем при звернення до суду судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УДКСУ у Покровському районі м. Кривого Рогу.

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38031627

Банк отримувача: ГУ УДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

Код банку отримувача (МФО): 805012

Рахунок отримувача: 0022

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення зазначених в мотивованій частині ухвали недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення наведених в ухвалі недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатись не поданою і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Зімін
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/3759/2017 Головуючий у 1 інстанції - Демидовська А.І.
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Андрієнко А.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення витрат на житлово-комунальних послуг,

Встановила:

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в повному обсязі, 26.01.2017 року представник відповідача ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 2 ст. 297 ЦПК України, оскільки судовий збір сплачено не в повному обсязі. До апеляційної скарги додано квитанцію про сплату 267,96 грн. судового збору

Відповідно до підпункту 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з підпунктом 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діяла при поданні позовної заяви, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, апелянту відповідно до підпункту 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно доплатити судовий збір в розмірі 267,96 грн. на рахунок отримувача 0010, отримувач коштів УДКС у Солом'янському районі м. Києва, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812‚ код банку отримувача - 820019, код ЄДРПОУ суду - 02894757 та направити на адресу суду оригінал квитанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 ЦПК України, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

Оскільки вказані вище обставини унеможливлюють розгляд справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.121, 297 ЦПК України, суддя

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року - залишити без руху, надавши апелянту строк в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на судові рішення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березн 2004 року.

У грудні 2016 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вищевказана касаційна скарга, яка ухвалою суду від 22 грудня 2016 року залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, зазначених у вказаній ухвалі.

У лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_2 надійшла уточнена редакція касаційної скарги із наведеним розрахунком заборгованості та її доповненим пунктом прохальної частини, у якому заявник просить звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем.

Наведені підстави для звільнення від сплати судового збору не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки у їх підтвердження не надано будь-яких належних доказів щодо матеріального стану заявника (відповідний акт про майновий стан заявника з місця проживання, відповідна довідка з Управління праці та соціального захисту населення про розмір отримуваної допомоги або інші докази щодо її матеріального стану), а тому клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому звертаю увагу ОСОБА_2 на те, що ухвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року також надано заявнику строк для усунення інших недоліків, вказаних в ухвалі, які нею не виконано.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 73 ЦПК України, вважаю за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків, визначених ухвалою суду касаційної інстанції від 22 грудня 2016 року, а також для сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 325, 326, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків до 03 березня 2017 року та роз'яснити, що у разі невиконання вимог суду, визначених ч. 3 ст. 328 ЦПК України заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а у разі невиконання вимог суду, визначених ч. 5 ст. 326 ЦПК України та несплати судового збору, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур
Справа № 135/92/17
Провадження № 2/135/98/17
РІШЕННЯ

іменем України

15.02.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що вони з відповідачем з 17.06.2011 року перебувають у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька ОСОБА_1. В даний час дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивачка подала до суду заяву, згідно якої просила задовольнити позов у її відсутність.

Відповідач подав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.В заяві зазначив, що він офіційно працює на Ладижинській ТЕС.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідач визнав позовні вимоги, має постійний дохід, офіційно працює, спроможний сплачувати аліменти на дитину у розмірі, визначеному позивачем, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180 - 184 СК України, ст.ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на дитину: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2017 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Ладижинський міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя:
Справа № 137/169/17
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"17" лютого 2017 р.

Суддя Літинський районний суд Вінницької області ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Справа підсудна Літинському районному суду Вінницької області.

Позивачем надано всі необхідні документи для проведення розгляду по суті.

Підстав для відмови у відкритті провадження у справі немає.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та про визнання права на земельну частку (пай) і призначити до судового засідання в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області (Літин, ОСОБА_5, 30) на 14.03.2017 року на 10-30 годину.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі, відповідачу направити копію заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1
Справа № 140/102/17
№ 2/140/265/17
У Х В А Л А

про відкриття провадження в справі

17.01.2017 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Алєксєєнко В.М.

отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна.

Подана позовна заява підвідомча та підсудна Немирівському районному суду Вінницької області, відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Підстав відмові у відкритті провадження, передбачених ч. 2 ст. 122 ЦПК, у справі немає.

На підставі викладеного та керуючись ч.1,3,4 ст. 122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в справі за № 140/102/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Розгляд справи призначити на 09:00 годину 27.03.2017 року у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою м. Немирів, вул. Шевченко, 27 Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду в частині недотримання правил підсудності.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: