АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5889/17 Справа № 199/6003/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, треті особи Амур-Нижньодніпровська районна у місті Дніпропетровську рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_4, Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_7 звернулася з позовом до ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, треті особи Амур-Нижньодніпровська районна у місті Дніпропетровську рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_4, Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 27 січня 1987 року на її імя був виданий ордер на право користування квартирою №63 в будинку 29 по вулиці Шолохова в місті Дніпропетровську на склад сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради №229/3 від 19 вересня 2013 року було змінено договір найму житлового приміщення вищезазначеної квартири та укладено договір найму на вказану квартиру з відповідачем по справі. На теперішній час відповідач є основним квартиронаймачем вказаної квартири, за користування якою відмовляється сплачувати комунальні послуги. Також у зазначеній квартирі зареєстровані, крім неї, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та його малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_3 ще у 14 років тому виявив бажання виїхати на постійне місце проживання до свого батька, а потім став проживати зі своєю сімєю за адресою: м. Дніпро, вул. Дружби, 18, де проживає по теперішній час. ОСОБА_3 та його малолітня донька ОСОБА_4 без поважних причин не проживають в спірній квартирі, тому просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими що втратили право користування квартирою №63 в будинку 29 по вулиці Шолохова в м. Дніпро.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду від 25 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщенні протягом 6 місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки здійснюється у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, 27 січня 1987 виконкомом Амур-Нижньодніпровської районної ради ОСОБА_5 (рос.Побегуца) Т.В. був виданий ордер №283 на право заняття житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 на склад сім'ї: ОСОБА_5 (рос.Побегуца) Т.В. наймач, ОСОБА_5 (рос.Побегуца) А.В. чоловік та ОСОБА_3 син (а.с.8).

Після реєстрації шлюбу 18 травня 2013 року позивач змінила прізвище з ОСОБА_5 на Микитюк (а.с.57).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 04 липня 2013 року знялася з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 та зареєструвалася за місце мешкання свого чоловіка ОСОБА_8 за адресою: м.Дніпропетровськ вул.Замполіта Беляєва 16/62 (а.с.55-58).

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19 вересня 2013 року було змінено договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2 та укладено договір найму на вказану квартиру з ОСОБА_3 (а.с.9).

Між сторонами протягом тривалого часу існує конфлікт з приводу проживання та користування спірною квартирою.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням спірною квартирою (а.с. 12, 13).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, було визнано за ОСОБА_2 право користування жилим приміщенням квартирою №63 в будинку 29 по вулиці Шолохова в місті Дніпропетровську (а.с.55-58).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року усунуто перешкоди ОСОБА_3 та його малолітній доньці ОСОБА_4 в користуванні квартирою №63 в будинку 29 по вулиці Шолохова в м. Дніпропетровську та вселено ОСОБА_3 та його малолітню доньку ОСОБА_4 у вказану квартиру (а.с.81-83).

Зазначеним рішенням апеляційного суду було встановлено, що ОСОБА_3 не мав доступу до спірної квартири у звязку із заміною замків на вхідних дверях.

19 вересня 2016 року постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу органу державної виконавчої служби м Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження з виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року (а.с.61).

02 грудня 2016 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року виконано та вселено ОСОБА_3 та його малолітню доньку ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_3, про що свідчить акт державного виконавця (а.с.85).

25 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що ОСОБА_3 та його малолітня донька ОСОБА_4 без поважних причин не проживають в спірній квартирі протягом 14 років (а.с.5, 6).

Тобто, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами про визнання відповідача ОСОБА_3 та його малолітню доньку такими, що втратили право користування жилим приміщенням 25 серпня 2016 року до виконання у встановленому законом порядку рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року про вселення ОСОБА_3 та його малолітню доньку ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_3. Зазначене рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року було виконано - 02 грудня 2016 року, про що державним виконавцем було складено відповідний акт (а.с.85).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки належних доказів на підтвердження того, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин, за наявності рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року про вселення відповідача у квартиру, та його виконання у встановленому законом порядку 02 грудня 2016 року, суду надано не було.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин належними доказами по справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального і процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді