АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1306/17 Справа № 201/3602/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого: - Пищиди М.М.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря: - Григор»євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальчук Тамара Василівна про усунення від права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В Л Е Н О:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, з урахуванням їх уточнень посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_8

29 травня 2012 року бабуся склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу та його рідній сестрі ОСОБА_9 в рівних частинах.

Його мати ОСОБА_6 за життя ОСОБА_8 не спілкувалася з нею, не надавала допомоги, хоча остання знаходилась в безпорадному стані та потребувала допомоги та опіки.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив суд усунути ОСОБА_6 від права на спадкування за законом, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яке було видане на ОСОБА_6, скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_6 на 1/2 частину спірної квартири та визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину спірної квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальчук Тамара Василівна про усунення від права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_8 /а.с.42/.

Стаття ст. 1224 ч. 5 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця.

Згідно роз'яснень викладених у п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Пункт 6 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що правило абзацу 6. правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку на спадкування.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, оскільки не доведено факт знаходження ОСОБА_8 в безпорадному стані як і не доведено факт ухилення відповідачем від надавання допомоги.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: