Справа №2-377/2007 07.03.2017 070317 07.03.2017
Провадження №22-ц/784/599/17 Головуючий у 1-й інстанції Волкова О.І.
Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Тищенку Л.С.,

за участю представника ДВС - Юхимець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року за скаргою ОСОБА_3 на протиправні дії державного виконавця Вітовського (Жовтневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області,

В С Т А Н О В И Л А :

27 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на протиправні дії державного виконавця Вітовського (Жовтневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ( далі - державний виконавець Вітовського( Жовтневого) РВ ДВС ).

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року дану скаргу залишено без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду, а справу направити на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника та його представника, представника відділу ДВС, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, на підставі ч.3 ст.169, п. 3 ч.1ст. 207 ЦПК України виходив з повторної неявки без поважних причин в судове засідання належним чином повідомленого про розгляд справи заявника.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року роз'яснено, що із урахуванням положень статті 11, частини третьої статті 169 та частини другої статті 386 ЦПК України у разі повторної неявки до суду заявника чи його представника, які належним чином повідомлені про дату судового засідання, без поважних причин скарга залишається без розгляду відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК, що не перешкоджає заявникові повторно звернутися до суду на загальних підставах.

Отже, суд може залишити скаргу без розгляду в разі повторної неявки (двічі поспіль) у судове засідання заявника чи представника заявника, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, незважаючи на причини повторної неявки в судове засідання.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 жовтня 2016 року було відкрито провадження по даній скарзі та призначено її до розгляду на 18 жовтня 2016 року ( а.с.101).

У судове засідання 18 жовтня 2016 року з'явився заявник, але в зв'язку з неявкою в судове засідання представника Вітовського ( Жовтневого) РВ ДВС розгляд справи було відкладено на 03 листопада 2016 року ( а.с.104).

Проте судове засідання 03 листопада 2016 року не відбулося, в зв'язку з хворобою судді, хоча заявник та його представник з'явилися в цей день до суду ( а.с.108).

За такого, розгляд справи призначено до розгляду на 17 листопада 2016 року ( а.с.114).

У судовому засіданні 17 листопада 2016 року за присутності заявника та його представника ОСОБА_4 розгляд справи в зв'язку з неявкою у судове засідання представника відділу ДВС було відкладено на 25 листопада 2016 року ( а.с.118,119).

Згідно із ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 ЦПК України особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника

Отже, заявник може реалізовувати свої права, зокрема й приймати участь у судовому засіданні, через свого представника.

ОСОБА_3 скористався своїм правом і приймав участь у судовому засіданні 25 листопада 2016 року відповідно до положень ст. 38 ЦПК України через свого представника - ОСОБА_4, згідно з довіреністю від 31 жовтня 2016 року.

Представник Вітовського РВ ДВС у судове засідання на вищевказану дату знову не з'явився, розгляд справи відкладено на 23 грудня 2016 року ( а.с 128, 139).

Згідно з матеріалами справи, у зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, призначене на 23 грудня 2016 року, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що підтверджується довідкою від цієї дати, складеною секретарем судового засідання. Цього ж дня судом першої інстанції постановлено і оскаржувану ухвалу

Оскільки вчинення дій представником ОСОБА_4 в інтересах заявника, вважається вчиненням дій самим ОСОБА_3, то висновок суду про повторну неявку у судове засідання 23 грудня 2016 року заявника є неправильним.

А тому відсутні підстави для застосування судом першої інстанції норм ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та залишення скарги без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 386 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Пунктами 1,3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI. 1950), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, а також інших осіб, що беруть участь у справі, інших учасників процесу, поведінка органів державної влади, насамперед суду, характер процесу та його значення для заявника (справа «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004р. та інші).

Пункт 7 цієї постанови вказує, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції грубо порушено вимоги процесуального законодавства щодо строків розгляду даної категорії справ. Неодноразово відкладаючи розгляд справи, в зв'язку з неявкою у судове засідання представника відділу ДВС (хоча останній кожного разу направляв на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та заперечення на скаргу заявника), жодного разу не розпочав розгляд справи по суті скарги, і всупереч приписам ст.ст. 169,386 ЦПК України не розглянув справу протягом розумного строку на підставі наявних у ній доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, зважаючи на особливості розгляду даної категорії справ, встановленими ст.386 ЦПК України, вимог п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року, суд першої інстанції не вирішив питання щодо залучення до участі в справі іншої сторони виконавчого провадження - стягувача, оскільки судовим рішення може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Також слід звернути увагу на те, що судом першої інстанції залишилося не вирішеним клопотання представника заявника щодо залучення до участі в справі Южноукраїнського міськового відділуДержавної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 311 ЦПК України із передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова