Головуючий суду 1 інстанції - Суський О.І.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 433/1155/17
Провадження № 22ц/782/882/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Жовтневої районної ради м. Луганська про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 23.10.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Жовтневої районної ради м. Луганська про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване ним рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (а.с.9-10), яка була власницею квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Заповітом від 07.08.2007 року ОСОБА_4 після своєї смерті всі свої права та обовязки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 (а.с.11-12).

Відповідно до листа Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області № 601/02 - 14 від 31.05.2017 року ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки таку заяву не було оформлено належним чином (а.с.8).

Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, зазначивши в якості відповідача Жовтневу районну раду м. Луганська (а.с.2-4).

Відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_2 до Жовтневої районної ради м.Луганська, суд першої інстанції виходив із того, що позов пред'явлений до неналежного відповідача.

Колегія суддів Апеляційного суду Луганської області погоджується із таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1277 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Разом із тим, ч.2 ст.5 вказаного Закону встановлено, що у містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради відповідно до цього Закону можуть утворюватися районні в місті ради.

При цьому, у відповідності до ч.3 ст.41 Закону, обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Оскільки суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту делегування Луганською міською радою Жовтневій районній раді м.Луганська повноважень з питань відумерлості спадщини надано не було, повноважним органом місцевого самоврядування, що мав би право подати до суду заяву про визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою слід вважати саме Луганську міську раду.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 позов про визнання права власності в порядку спадкування предявлений до неналежного відповідача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за предявленим позовом.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, ухвалюючи рішення по вказаній справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Жовтневої районної ради м. Луганська про визнання права власності в порядку спадкування, оскільки позов було предявлено до неналежного відповідача по справі.

При цьому колегія суддів зауважує, що доводи апелянта щодо необхідності залучення судом з власної ініціативи Луганської міської ради до участі у справі як співвідповідача є безпідставними, оскільки з 01.11.2010 року в ЦПК України відсутня норма права, що дозволяла б залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача саме з ініціативи суду.

Клопотань від позивача з приводу заміни неналежного відповідача або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача до суду не надходило.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з аналогічним позовом до належного відповідача - Луганської міської ради.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів апелянт суду не надав, тому судом першої інстанції постановлене правильне по суті і справедливе рішення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: