Справа №265/5866/17
Провадження №2-о/265/482/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О., за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного мешкання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Маріупольська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 21 лютого 2014 року померла її бабуся ОСОБА_2, яка проживала на день смерті в АДРЕСА_1. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/5 частини квартири АДРЕСА_2, що належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вона є спадкоємицею за законом п'ятої черги. Дочка померлої та її мати ОСОБА_3, спадщину не прийняла і не бажає звертатися до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а також не заперечує проти того, щоб я, її донька, оформила спадкові права після смерті бабусі.

У встановлений законом шестимісячний строк вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але вона проживала без реєстрації разом з бабусею з 2010 року, так як бабуся була недієздатною внаслідок психічного захворювання і за нею потрібний був постійний догляд. Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя вона була призначена опікуном над недієздатною бабусею.

19 липня 2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті бабусі, проте їй було відмовлено, оскільки вона не подала до нотаріальної контори у шестимісячній строк заяву про прийняття спадщини. Заявниця вважає себе такою, що прийняла спадщину, оскільки вона проживала разом із бабусею на час її смерті однією сімєю, вели загальний бюджет, загальні витрати, оплачувала комунальні послуги по квартирі. З підстав наведеного просила суд встановити факт того, що вона постійно проживала разом із померлою ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в ній, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Маріупольської міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік фактів, які встановлюються судом.

Відповідно до ст.ст.256-259 цього Кодексу в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 21 лютого 2014 року, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 271 та видано свідоцтво про смерть серії І НО № 765353.

Як вбачається з і свідоцтва про народження серії ХЕ № 255902, виданого 30 липня 1949 року Ленінським рай ЗАГС Челябінської області, актовий запис № 2063, ОСОБА_3 народилася 30 червня 1949 року, в графі «батьки» зазначені: батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу вбачається, що 07 грудня 1976 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 05 липня 1977 року Палацом одруження м.Жданова Донецької області, актовий запис № 2346, ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, якій після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_7.

ОСОБА_8 копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16 листопада 1982 року відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому м.Жданова шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 16 листопада 1982 року розірвано, актовий запис № 534. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_3

Зі свідоцтва про народження серії ІV № 319840, виданого 19 жовтня 1979 року відділом ЗАГС Орджонікідзевського району м.Жданова, актовий запис № 1153, ОСОБА_10 народилася 26 вересня 1979 року, в графі «батьки» зазначені: батько ОСОБА_7 та мати ОСОБА_9.

ОСОБА_8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 27 червня 1998 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 392.

Після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_11.

ОСОБА_8 свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1998 року, виданого Управлінням міського майна, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та членам її сімї ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на праві приватної спільної сумісної власності.

Як вбачається з копії особового рахунку № 907218 в квартирі АДРЕСА_3 була зареєстрована ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності з 03 квітня 1996 року по 22 лютого 2014 року.

ОСОБА_8 довідки, виданої КСН «Маркохим» від 25 липня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 з 2010 року мешкала у АДРЕСА_4, разом із бабусею ОСОБА_2.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2013 року встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 та призначено опікуном ОСОБА_1.

ОСОБА_8 відповіді Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 січня 2001 року по 26 березня 2014 року, та знята з реєстрації у звязку зі смертю 21 лютого 2014 року. Інформація про інших осіб, місце проживання яких зареєстроване за зазначеною адресою у відділі відсутня.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23 листопада 2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої 21 лютого 2014 року, не заводилась.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом зі своєю померлою бабусею ОСОБА_2 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_8 ст.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про встановлення факту проживання заявниці на час відкриття спадщини разом із померлою бабусею ОСОБА_2, у звязку із чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного мешкання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Маріупольська міська рада, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала разом із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 21 лютого 2014 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Костромітіна