Справа 206/325/17
Провадження 4-с/206/10/17
У Х В А Л А

"10" лютого 2017 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Пучковій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на постанову в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

19 січня 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 червня 2016 року Славутицьким відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було винесено постанову про завершення виконавчого провадження. Вважає цю постанову незаконною, винесеною з порушенням закону. 22 квітня 2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на його користь заборгованість по договору займу від 02 травня 2006 року у сумі 2613,36 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 20888,57грн., виходячи з курсу НБУ на 20.11.2013р. а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 208,89грн. У ході розгляду справи було встановлено, що вся сума займу, а саме 11500,00 дол. США була передана ним у доларах США. Усі кошти він отримував і у доларах і у гривнях. Коли підрахували суму боргу у розмірі 2613,36 дол. США, то зазначив суд її в еквіваленті у гривні. Вважає, що сума залишку боргу повинна бути йому повернута у доларах США, або у гривнях у перерахунку на курс долара США на дату повернення. З оголошення рішення суду 22 квітня 2015 року по сьогоднішній день на його картку ОСОБА_3 лине 862,42 дол. США. Таким чином вона повинна повернути ще 1750,94 дол. США та судові витрати у розмірі 208,89грн. 18 травня 2015 року він написав заяву в виконавчу службу з проханням відкрити виконавче провадження. У травні 2016 року державний виконавець по телефону повідомив, що ОСОБА_3 все повернула і написала заяву на закриття. 20 травня 2016 року ним було направлено заяву та розрахунок про залишок заборгованості. 30 червня 2016 року державний виконавець Приліпко В.О. підписав постанову про завершення виконавчого провадження, яке він отримав поштою через чотири місяці. 28 листопада 2016 року він отримав постанову на пошті. 23 грудня 2016 року Славутицький міський суд Київської області повернув його заяву у зв'язку з тим, що вона підсудна Самарському районному суду м. Дніпропетровська. 17 січня 2017 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська його позов було повернуто.

На підставі викладеного просить суд постанову від 30.06.2016 року в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 47888913 скасувати. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат (а.с.1-6).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, обґрунтувавши її з тих же підстав, що викладені у скарзі, просив суд її задовольнити, вказуючи на те, що ОСОБА_3 не виконала рішення суду, сплатила суму не в повному обсязі. Славутицький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київський області в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши доводи та пояснення заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність задовольнити скаргу з наступних підстав, встановлених у судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходився виконавчий лист, виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська 15.05.2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 2613,36 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 20888,57грн. та суму судового збору у розмірі 208,89грн. ВП № 47888913.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року, в частині стягнення заборгованості за договором позики та судового збору змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 2613,36 доларів США (дві тисячі шістсот тринадцять доларів 36 центів США), що в гривневому еквіваленті складає 20888,57 грн. (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 57 копійок), та судовий збір у розмірі 208,89 грн., а в іншій частині цих позовних вимог - відмовлено (а.с.9-14).

Цим же рішенням встановлено, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 2613,36 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 20888,57 грн., виходячи з курсу валют встановленого НБУ (799,3000грн. за 100 дол.) на 20.11.2013 рок (дату ухвалення рішення судом першої інстанції).

Також встановлено, що ОСОБА_3 згідно умов спірного договору позики від 02.05.2006 року повинна сплатити позивачу суму саме у доларах.

30 червня 2016 року постановою в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 виконавче провадження № 47888913 з примусового виконання виконавчого листа № 206/5007/13-ц, 2/206/1095/13, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 15.05.2015 року закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, 50 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку зі сплатою боргу в розмірі 20888,57грн. та судовий збір у розмірі 208,89грн. (а.с.19).

26 жовтня 2016 року в.о. начальником Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 направлено копію постанови від 30.06.2016р. про закінчення виконавчого провадження (а.с.20).

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України порушено їх права та обовязки.

Згідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

В порушення вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець не вжив передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення суду. Не взяв до уваги, те що рішенням суду стягнуто суму саме у доларах США у розмірі 2613,36 доларів США, а виніс постанову про закінчення виконавчого на підставі платіжних доручень на суму 20888,57грн.

Така бездіяльність державного виконавця призведе до ухилення боржника від повного виконання рішення суду без жодних правових наслідків, пов'язаних із його невиконанням.

У відповідності до п.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає скаргу скаржника повністю обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на те, що в результаті такої бездіяльності державного виконавця, порушено право ОСОБА_1, як стягувача у виконавчому провадженні на отримання кінцевого результату виконання судового рішення у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку про задоволення вимог скаржника у заявлений ним спосіб.

Керуючись ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 131, 212-215, 218, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову від 30.06.2016 року в.о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 47888913 - скасувати.

Стягнути із Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подасться протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О. Сухоруков