АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/6488/15-ц Головуючий 1 інстанції Штих Т.В.
Провадження № 22ц/790/1891/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 червня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» вказувало, що 06 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про надання в оренду обладнання на умовах фінансового лізингу. На забезпечення виконання вказаного зобов'язання 07 серпня 2013 року укладено договір поруки, за яким поручителем стала ОСОБА_1. Зобов'язання за договором про надання в оренду обладнання на умовах фінансового лізингу ОСОБА_2 належним чином не виконав, він сплатив лише 814 грн., які зараховані як на погашення місячних орендних платежів. Заборгованість відповідача за договором складає 26 064,05 грн. з урахуванням плати за прострочення щомісячних платежів та компенсації понесених витрат. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань відповідач не погоджується.

Тому, Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій», з урахуванням уточнених позовних вимог, просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 26 064,05 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 червня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» суму заборгованості у розмірі 26 064,05 грн. Стягнуто у рівних частинах з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції з направленням справи для нового розгляду до Дзержинського районного суду м.Харкова з загальному порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що підпис у договорі поруки від 07 серпня 2013 року виконано не нею, вважає, що підроблення її підпису є наявним навіть при поверхневому його огляді.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково , рішення суду - зміні.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 06.08.2013 року ОСОБА_2 придбав у ФОП ОСОБА_3 мобільний телефон марки Apple IPhone 5 16GB, факт отримання відповідачем якого підтверджується Актом прийому-передачі майна № 120928004 від 07.08.2013 року, який є додатком до Договору про отримання обладнання в системі LeaselT № 220928004 від 06.08.2013 року.

Згідно названого Договору, клієнт бере участь у системі LeaselT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників-учасників системи LeaselT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним Клієнтом пакетом фінансування LeaselT , а оператор LeaselT зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу йому обрані товари чи послуги за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaselT. Згідно п.1.2 Договору, Правила отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT є невід'ємною частиною цього Договору.

Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ "Лізинг IT" від 01.02.2006 року. Правила офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.ua/ роф/activities/onІine-programs.htmІ і є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaselT. Правила є доступними для всіх Клієнтів на сайті http://www.leaseit.ua/corp/activities/online-programs.html.

Пунктом 8.7. Договору ОСОБА_2 підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати.

На підставі п. 2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав ОСОБА_2 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна №120928004 від 07.08.2013 року.

Згідно обраних умов, відповідач зобов'язався виплатити вартість придбаного обладнання шляхом внесення 10 % внеску при його отриманні та внести 9 щомісячних лізингових платежів рівними частинами.

Згідно з нормою ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також п 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного встановленого Пакетом LeaselT строку.

Через неналежне виконання відповідачем умов договору, йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - структурою грошових нарахувань.

07.08.2013 року між ПрАТ «Лізинг ІТ» в особі постачальника ФОП «ОСОБА_4.», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

Відповідно до ч.2 ст. 554 Цивільного кодексу України та Договору Поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність за неналежне та у повному обсязі виконання позичальником зобов'язання.

Відповідно до ч.І ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

З огляду на вищенаведене судом першої інстанції було стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 26 064,05 грн.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що по справі було ухвалено заочне рішення суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично заперечувала підпис у договорі поруки. При цьому вона пояснила, що після того, як ОСОБА_2 придбав телефон, їй подзвонив якийсь чоловік та попросив підписати якісь документи. Вона категорично відмовилась підписувати ці документи. Наполягала, що договір поруки вона не підписувала.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 травня 2017 року по справі за клопотанням ОСОБА_1 була призначена по справі судово-почеркознавча експертиза.

Судовим експертом, якому було доручено виконання даної експертизи, в порядку ст. 53 ч. 10 ЦПК України було направлене клопотання про надання оригіналу договору поруки від 07.08.2013 року, необхідного для проведення експертизи (а.с. 28 т.2).

Судом направлялись копії клопотань позивачу (а.с.33), однак, в судове засідання апеляційної інстанції представник позивача жодного разу не з'явився, повідомив, що вищевказаний договір поруки знаходиться у 3-ї особи.

Оскільки вказаний у клопотанні експерта документ не надійшов, що унеможливило проведення експертизи, судовий експерт повідомив про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи.

Зважаючи на наведені обставини та положення ст. 146 ЦПК України, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено солідарну відповідальність ОСОБА_1 за зобов'язаннями ОСОБА_2

З огляду на наведене, рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» суми заборгованості у розмірі 26 064,05 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає скасуванню і рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Доводи апеляційної скарги про направлення справи для новий розгляд до Дзержинського районного суду м.Харкова з загальному порядку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до діючого ЦПК України у апеляційного суду відсутні такі повноваження.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 червня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» заборгованості у розмірі 26064 грн. 05 коп. та судового збору на користь держави 121 грн. 80 коп. - скасувати і в позові в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді