Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/776/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Є.У.№ 336/5135/16 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Дашковської А.В.,

при секретарі: Зубковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,третя особа - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду позовом, який в ході розгляду справи доповнювала і уточнювала. Зазначала, що являється власником житлового будинку АДРЕСА_1, газопостачання до якого здійснює ПАТ «Запоріжгаз». Ділянка зовнішнього газопроводу проходить через суміжну земельну ділянку і несучою опорою його надземної чистини являлася стіна будинку АДРЕСА_1, власниками якого являються відповідачі. У квітні 2016 року відповідачі знесли належний їм будинок, що призвело до провисання газопроводу, і унеможливило подальше користування природним газом. 08.07.2016 р. працівники ПАТ «Запоріжгаз» з метою усунення аварійної ситуації відключили її будинок від газопостачання. Посилаючись на те, що відповідачі відмовляються облаштувати на своїй земельній ділянці металеві опори для укріплення газопроводу, просила суд на підставі ст.ст.16, 319 ЦК України зобов'язати їх встановити жорстко з'єднані з фундаментом металеві опори для труби, яка є частиною ділянки газопроводу, що проходить по території їх земельної ділянки до її будинку з діаметром опор не менше діаметру газової труби, відстанню не менше двох метрів між опорами та з відстанню не менше 200 мм від краю опори до зварювального шва на газовій трубі, а також стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що її порушене право не підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Ділянка зовнішнього газопроводу, прокладеного у 1975 році до будинку позивача, проходить через суміжну земельну ділянку і несучою опорою його надземної чистини являлася стіна будинку АДРЕСА_1, власниками якого являються відповідачі.

Між ОСОБА_3 та ПАТ «Запоріжгаз» 28.11.2014 р. укладено договір № 5618 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с.5-9).

Відповідно до п.1 вказаного договору виконавець ПАТ «Запоріжгаз» зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим в будинку, послуги з постачання природного газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності та безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 10 Договору передбачено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів, перевірка величини тиску та/або якісних показників газу здійснюється виконавцем на підставі заяви споживача. У разі надходження такої заяви виконавець зобов'язаний направити свого представника за місцем виклику протягом двох робочих днів в узгоджений із споживачем час.

Роботи з ліквідації аварійних ситуацій внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, які можуть привести до нещасного випадку, виконуються бригадами аварійно-диспетчерських служб виконавця цілодобово за рахунок експлуатаційних витрат і не входять до обсягу робіт з технічного обслуговування (п.11 договору).

За рахунок коштів виконавця здійснюється перевірка відповідності прокладення газопроводів вимогам будівельних норм, проекту і правилам експлуатації (п.14 договору).

Послуги з монтажу (демонтажу), ремонту та технічного обслуговування газових приладів та пристроїв (крім робіт, зазначених у п.14, оплачуються споживачем у визначеному порядку.

У липні 2013 року відповідачі отримали будівельний паспорт Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради на будівництво на своїй земельній ділянці нового будинку, оскільки старий будинок був ветхим, і підлягав знесенню.

У квітні 2016 р. відповідачі демонтували старий будинок, в тому числі і стіну, на якій кріпився газопровід.

Згідно акту № 73/2 від 08.07.2016 р. ділянка зовнішнього газопроводу, що проходить через земельну ділянку житлового будинку по АДРЕСА_1 знаходиться в аварійному стані через знесення будинку, який слугував опорою для даної ділянки газопроводу (а.с.10).

Зазначені обставини не заперечувались сторонами і підтверджуються зібраними у справі письмовими доказами.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу, у тому числі правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем врегульовано «Кодексом газорозподільних систем», затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 р, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015р. ( далі - Кодекс ГРМ).

У відповідності із пунктом 3 першої глави 1 розділу Кодексу ГРМ його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об'єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Питання визначення межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності врегульовано п'ятою главою Ш розділу Кодексу ГРМ.

Згідно першого пункту п'ятої глави третього розділу Кодексу ГРМ межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором ГРМ та споживачем визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід'ємною частиною договору розподілу природного газу, або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови прийому - передачі газу ГРМ.

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов'язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання та напрямків потоків природного газу.

В свою чергу у відповідності із другим пунктом п'ятої глави третього розділу Кодексу ГРМ межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі, та власники внутрішньобудинкових систем газопостачання (балансоутримувачі, управителі), які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, зокрема Правилами безпеки системи газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674,27119 (далі - ПБСГ), або укладають відповідний договір із суб'єктом господарювання, який має дозвіл на виконання таких робіт.

Якщо до ГРМ підключені газові мережі, які не належать жодній особі та через які природний газ розподіляється суб'єктам ринку природного газу, такі газові мережі в установленому законом порядку мають бути передані в користування Оператору ГРМ, до газорозподільних систем якого підключені зазначені газові мережі ( четвертий пункт п'ятої глави третього розділу Кодексу ГРМ).

За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності за об'єктами суміжних суб'єктів ринку природного газу ( в тому числі споживачів) оператор ГРМ, до якого підключені зазначені об'єкти, зобов'язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи до укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, акт розмежування балансової та експлуатаційної відповідальності між споживачами газу - сторонами по справі, та оператором ГРМ - третьою особою ПАТ «Запоріжгаз» не укладено.

Належних і допустимих доказів для висновку про те, що відповідачі являються власниками надземної ділянки газопроводу, який кріпився до стіни їх ветхого будинку, і по якому постачався газ до будинку позивача, матеріали справи не містять.

Обов'язок з утримання і усунення аварійних ситуацій на вуличних газопроводах згідно договору, укладеному між позивачем і ПТА «Запоріжгаз», покладено на виконавця послуг газопостачання.

Правилами безпеки системи газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, за технічний стан і безпечне користування газопроводами відповідає власник, який має стежити за станом будинкового ввідного газопроводу та його кріпленням.

Крім того, як передбачено пунктом 5 глави 1 розділу V Кодексу ГРМ роботи з реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта проводяться за умови внесення відповідних змін до проектної документації, а у разі її відсутності - розробляється нова проектна документація, що забезпечується за рахунок сторони, яка ініціювала реконструкцію чи технічне переоснащення вже підключеного до ГРМ об'єкта.

Державними Будівельними нормами В.2.5-20-2001 «Газопостачання» і Правилами безпеки системи газопостачання заборонено виконання робіт з укріплення газопроводу без технічної документації (проекту). Проект і будівельно-монтажні роботи виконуються тільки спеціалізованими організаціями.

Як встановлено судом, проект реконструкції вуличного газопроводу, згідно якому повинні бути проведені роботи з його укріплення, позивачем не замовлявся. Спеціалізована організація, яка буде виконувати такі роботи, не визначалася.

Зважаючи на те, що відповідачі не являються власниками надземної ділянки газопроводу, без укладання договору про реконструкцію газопроводу зі спеціалізованою організацією і узгодженого проекту реконструкції ділянки газопроводу виконання таких робіт заборонено, передбачених законом підстав для покладання на відповідачів обов'язку з усунення аварійної ситуації в обраний позивачами спосіб, не вбачається.

Та обставина, що відповідачі за узгодженим в установленому законом порядку проектом знесли свій аварійний будинок, на якому кріпилася ділянка вуличного газопроводу, не є достатньою підставою для покладання на них обов'язку провести реконструкцію пошкодженого газопроводу без узгодженого проекту реконструкції і укладання договору зі спеціалізованою організацією.

За вказаних обставин висновки суду першої інстанції узгоджуються із зібраними у справі доказами, відповідають вимогам діючого законодавства.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, дав належну оцінку наданим доказам в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст.307, 308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: