Справа № 442/8095/15 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 22-ц/783/1329/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2 та її представника Абакумової - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 40 617 гривень відшкодування шкоди, з яких:

24560 гривень - вартість 72 чавунних ребер батарей опалення;

5250 гривень монтаж даних батарей;

4006 грн. вартість його приїзду з Німеччини в Україну;

1801 грн. вартість оформлення нотаріального доручення;

5000 гривень маральної шкоди.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 06 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 15 281 грн. 33 коп. вартості матеріалів, 5 250 грн. вартості монтажних робіт, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 487,20 грн. судових витрат, а всього 21 518,53 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4 ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що під час укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_7 та нею була домовленість про те, що вона може забрати усі речі, які вважає за потрібне, жодних застережень з боку ОСОБА_4 не було.

Вважає, що лист ТзОВ ВТФ "Західенергоремонт" №139/11 від 20 листопада 2015 року не може бути належним та допустимим доказом для вирішення питання реальної вартості втраченого майна, а саме 64 чавунних ребра.

Не погоджується з розміром моральної шкоди та вважає, що таку позивачу не було завдано.

Просить рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 06 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5 посилається на те, що ОСОБА_2 самовільно здійснила демонтаж радіаторів опалення будинку по вул. Нова, 9 в с. Доброгостів Дрогобицького району, яким заподіяла шкоду майну позивача. Вважає, що вартість завданої матеріальної шкоди мала б судом розраховуватись, виходячи з необхідності встановлення радіаторів опалення саме в кількості 72 чавунних ребра на шість точок замість демонтованих в такій саме кількості

Просить рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 06 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника Абакумової -ОСОБА_3 на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Як вірно установлено судом першої інстанції, за договором купівлі-продажу від 04 серпня 2015 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купив житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться по вул. Нова,9 в с. Доброгостів Дрогобицькорго району Львівської області. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1620 га. Житловий будинок складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 68,5 кв.м. та кухні. Загальна площа будинку становить 144 кв.м.

Норми ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регламентують, що внутрішньо будинкові системи це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в мережах будинку, споруди.

ОСОБА_2 після оформлення договору купівлі продажу будинку, в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1.4.2. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76, без згоди нового власника ОСОБА_4, самовільно демонтувала 64 чавунних ребер батарей опалення, які відносяться до внутрішньо будинкової системи будинку, заподіявши новому власнику майнову шкоду.

Визначаючи розмір майнової шкоди, суд першої інстанції, на підставі належних та допустимих доказів, як-от: показання свідків, висновку про вартість майна (а.с.102), листа ТзОВ «ВТФ «Західенергоремонт» (а.с.12), вірно визначив таку в сумі 15 281,33 гривень, виходячи із вартості 64 демонтованих чавунних ребер батарей опалення та з урахуванням зносу будинку 30%, а також вартості монтажних робіт по встановленню даних батарей в сумі 5 250 гривень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неналежність, як доказу, довідки ТзОВ «ВТФ «Західенергоремонт» про вартість демонтованих чавунних ребер батарей опалення та необхідність проведення експертизи щодо визначення їх вартості є необґрунтованими так - як ОСОБА_2 не заявляла таких клопотань в суді першої чи апеляційної інстанції з цього приводу. Інших доказів, які б спростовували вартість демонтованих чавунних ребер батарей опалення та їх монтаж позивачем не представлено.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що система опалення у будинку не функціонувала.

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного ПП «Експерт», до комунікацій об'єкта, що знаходиться за адресою: вул. Нова, 9, с. Доброгостів Дрогобицький район Львівська обл, входять: електропостачання, газопостачання, пічне водяне опалення (а.с.102).

При вирішенні питання відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер та обсяг страждань, яких зазнав ОСОБА_4 у зв'язку із демонтажем належного йому за договором купівлі-продажу майна, характеру немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, часу та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану та обґрунтовано стягнув на його користь з відповідача 500 гривень моральної шкоди.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про те, що загальна кількість ребер опалення у будинку, який купив його довіритель, становила 72 штук, та необґрунтоване заниження судом їх вартості на 30%.

Як в суді першої так й апеляційної інстанції, відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що нею було від'єднано саме 64, а не 72 ребер системи опалення. Сам позивач ОСОБА_4 у своїй заяві-повідомленні у правоохоронні органи особисто вказував, що у будинку який він купив було від'єднано 64 ребер системи опалення (а.с.10).

Згідно даних техпаспорта на зазначений будинок, такий побудовано у 1985 році, знос будинку становить 30%, відтак, суд першої інстанції дійшов логічного та обґрунтованого висновку про технічний знос і системи опалення як складової будинку на 30%, оскільки не встановлено, що система опалення була встановлена та введена в експлуатацію значно пізніше.

Суд першої інстанції належно оцінив зазначені доказів та дійшов вірного висновку по даному питанню.

Суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 щодо стягнення з відповідача на його користь 4006 гривень вартості придбаних квитків з Німеччини в Україну та 1801 гривень оформлення довіреності на представництво власних інтересів ОСОБА_5, оскільки не встановлено, що саме через дії ОСОБА_2 він у серпні 2015 року змушений був повертатися в Україну та виготовляти з цього приводу доручення на представлення своїх інтересів.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_9