Справа № 667/638/16-ц
10 лютого 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Майдан С.І.
при секретарі: Скоробогатовій Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.10.2011 року було укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до умов якого було надано відповідачу грошову позику в сумі 5300,00 доларів США та 8000,00 гривень.
На вимогу позивача, направлену відповідачу про повернення боргу від 21.05.2014 року, відповідачем зобовязання не виконано, кошти не повернуті.
Станом на 31.01.2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.11.2014 року не виконано.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, який в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язком для всіх судів, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-157цс16 від 25.05.2016 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що позов ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат, 3% річних та процентів за користування грошовими коштами з відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Разом з цим, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.625 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 Анатолійовичасудові витрати в розмірі 551,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: С.І. Майдан