Справа № 750/7364/16-ц Провадження № 22-ц/795/143/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Супрун О. П. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Євстафіїва О.К., Страшного М.М.
при секретарі:Герасименко Ю.О., Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права на спадкування, треті особи: Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання її та ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати її спадкоємцем четвертої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та визнати за нею право на спадкування за законом майна, що залишилося після смерті ОСОБА_8

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1978 року вона проживала разом з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу; вони мали спільний бюджет, взаємні права та обов»язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8, похованням останнього займалася вона. Після смерті вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд не дав належної оцінки показанням свідків, які в судовому засіданні підтвердили, що вона та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет з 1978 року і до смерті ОСОБА_8 Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд не дав належної оцінки акту Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова від 03 березня 2016 року, відповідно до якого вона та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю з 1978 року і до дня смерті останнього. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що вона займалась похованням ОСОБА_8, і у неї знаходиться свідоцтво про поховання від 02 лютого 2016 року. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що саме вона проводила оплату комунальних послуг, що підтверджується квитанціями, що свідчить про спільне ведення господарства та наявність спільних обов'язків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8

05 лютого 2016 року до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори звернулася позивачка з заявою про прийняття спадщини.

За життя ОСОБА_8 був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1.; пай за вказану кооперативну квартиру був виплачений в 1989 році.

Право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується інформаційною довідкою КП «Чернігівське МБТІ» № 2859 від 02 вересня 2016 та реєстраційним посвідченням від 22 листопада 1991 року.

В акті від 03 березня 2016 року, складеному зі слів мешканців будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та затвердженому керуючим ОЖБК м. Чернігова ОСОБА_11, зазначається, що позивачка та ОСОБА_8 з 1978 року мешкали спільно, вели спільне господарство та жили однією сім'єю по день смерті ОСОБА_8

Згідно з інформаційною довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 23 січня 2017 року актові записи про державну реєстрацію шлюбу , розірвання шлюбу ОСОБА_6 з настання шлюбного віку і по час надання інформації відсутні; ОСОБА_8 14 березня 1969 року реєстрував шлюб з ОСОБА_12, даний шлюб розірваний, про що складений актовий запис від 29 січня 1970 .року

При заповненні особової картки 09 квітня 2004 року, перебуваючи у трудових відносинах з комунальним підприємством « Спеціалізований комбінат комунально- побутового обслуговування « Чернігівської міської ради ( останнє місце роботи ОСОБА_8.), останній зазначив , що є розлученим.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що недостатньо доказів щодо спільного проживання позивачки з ОСОБА_8, взаємної матеріальної допомоги та підтримки, наявності спільного побуту та інших обставин, що свідчили б про їх проживання однією сім'єю; показання свідків не є достатнім та беззаперечним доказом цих обставин; Сімейний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року, нормами Кодексу про шлюб і сім»ю України не передбачалося встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, тобто встановлення факту проживання однією сім'єю з 1978 року до 01 січня 2014 року не відповідає закону.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки показанням свідки, які в судовому засіданні підтвердили, що вона та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет з 1978 року і до смерті ОСОБА_8, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в судовому рішенні зазначається, що за відсутності інших належних доказів показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 не є достатнім та беззаперечним доказом проживання позивачки з померлим ОСОБА_8 однією сім»єю майже 40 років.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки акту Об'єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова від 03 березня 2016 року, відповідно до якого вона та та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю з 1978 року і до дня смерті останнього, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки у вказаному акті викладені пояснення двох мешканців будинку( ОСОБА_9 і ОСОБА_10.), але з викладених пояснень не вбачається з яких фактичних даних виходили особи, які надали ці письмові пояснення.

Доводи апеляційної скарги про те, що вона займалась похованням ОСОБА_8, і у неї знаходиться свідоцтво про поховання від 02 лютого 2016 року, не спростовують правильність висновків суджу першої інстанції, оскільки поховання ОСОБА_8 не свідчить про те, що позивачка проживала з останнім однією сім»єю протягом тривалого періоду.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме вона проводила оплату комунальних послуг, що підтверджується квитанціями, що свідчить про спільне ведення господарства та наявність спільних обов'язків, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки оплата комунальних послуг протягом трьох місяців 2014 року та чотирьох місяців 2015 року не є належним доказом того, що особи проживали однією сім»єю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: