Справа № 352/1894/17
Провадження № 2/352/1196/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі на підставі рішення виконкому Івано-Франківської районної ради депутатів трудящих від 08.07.1977 р. № 241, свідоцтва на забудову садиби у сільських населених пунктах Івано-Франківської області, виданого на імя забудовника ОСОБА_3, у 1978 р. побудували будинковолодіння № 22 по вул. Л. Українки в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області, яке належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Право власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 130101 грн. Після смерті 20.04.2016 р. батька він і матір ОСОБА_4 як спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті матері, що настала 21.11.2016 р., позивач також прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Інший спадкоємець за законом першої черги його рідний брат, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті батьків не прийняв і на неї не претендує. У звязку з відсутністю правоустановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просив визнати за ним право власності на вказане будинководіння з підстав належності 1/4 частини у порядку спадкування за законом після смерті батька та 3/4 у порядку спадкування за законом після смерті матері.

Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилися, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі на підставі рішення виконкому Івано-Франківської районної ради депутатів трудящих від 08.07.1977 р. № 241, свідоцтва на забудову садиби у сільських населених пунктах Івано-Франківської області, виданого на імя забудовника ОСОБА_3, у 1978 р. побудували будинковолодіння № 22 по вул. Л. Українки в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області, яке належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

Право власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Ганнусівської сільської ради, який визнавався в якості акту органу влади (публічного акту), що підтверджує право приватної власності. Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 130101 грн.

Після смерті 20.04.2016 р. ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину будинковолодіння успадкували ОСОБА_4 та позивач як спадкоємці за законом першої черги відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після смерті 21.11.2016 р. ОСОБА_4 позивач як спадкоємець за законом першої черги у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, що складається з 3/4 частин будинковолодіння.

Інший спадкоємець за законом першої черги рідний брат позивача, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті батьків не прийняв і на неї не претендує.

Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності 1/4 частини у порядку спадкування за законом після померлого батька та 3/4 у порядку спадкування за законом після померлої матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 368, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 22 по вул. Л. Українки в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 130101 грн. з підстав належності 1/4 частини у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 та 3/4 частин у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець