Ухвала

іменем україни

08 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про відновлення втраченого судового провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26 березня 1992 року задоволено заяву ОСОБА_3 про відновлення втраченого судового провадження. Відновлено втрачене судове провадження та встановлено, що рішенням Нестерівського (Жовківського) районного суду було проведено поділ майна колгоспного двору, що знаходиться в с. Строняти Нестерівського (Жовківського) району із присудженням у власність ОСОБА_7 1/6 ідеальної частини, а ОСОБА_3, ОСОБА_8 та трьом дітям 5/6 ідеальних частин з виділом в натурі ОСОБА_7 кімнати 1-2 пл. 11,7 кв. м, а ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. та ОСОБА_3 кімнати 1-3 пл. 18,5 кв. м, 1-4 пл. 17,9 кв. м в спільному користуванні залишено вхід до будинку та коридор 1-1 пл. 4,6 кв. м, комору 1-5 пл. 6,7 кв. м, горищем кожний із співвласників користується над присудженою їм частиною будинку.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року апеляційну скаргу повернуто на підставі ч. 1 ст. 292 ЦПК України та ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просили скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу заявникам, апеляційний суд виходив із того, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувались питання про їх права, тому за правилом ч. 1 ст. 292 ЦПК України не мають права на апеляційне оскарження цього рішення.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу VЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявники посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, яка склала заповіт відносно всього свого майна на онука - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку ОСОБА_4 (як його дружина) та його діти: ОСОБА_5 й ОСОБА_6 не можуть оформити, оскільки рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26 березня 1992 року вирішено питання щодо розподілу спадкового майна. На підставі вказаного судового рішення здійснено реєстрацію права власності окремих членів колгоспного двору на частки. Проте, ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_3, які на момент розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження були живі, про здійснення судового розгляду повідомлені не були.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про шлюб від 15 серпня 1975 року, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, на підставі свідоцтв про народження від 15 жовтня 1977 року та 21 липня 1982 року відповідно, є спадкоємцями ОСОБА_3, тому мають право на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права і в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК Українипідлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В.Кадєтова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська