АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
головуючого Половінкіної Н. Ю.
суддів Владичана А.І., Міцнея В.Ф.
секретаря Чубрей І.І.
за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Чернівецького прикордонного загону України Меланіча Владислава Віталійовича
розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,
встановила:
ОСОБА_2 у лютому 2014 року звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вказував, що наказом Чернівецького прикордонного загону від 1 квітня 2008 року №77-к був прийнятий на посаду стрільця окремої команди воєнізованої охорони.
На підставі наказу Чернівецького прикордонного загону від 28 січня 2014 року №60-к було оголошено догану за порушення п.3.9 Положення про воєнізовану охорону Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21 лютого 2011 року №110
Наказами ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 січня 2014 року №69-к та 2-п звільнений з посади стрільця команди воєнізованої охорони відділу організації повсякденної діяльності штабу за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, за п.3 ст.40 КЗпП України.
Вважав звільнення незаконним.
Просив визнати п.3 наказу Чернівецького прикордонного загону від 31 січня 2014 року №69-к, наказ Чернівецького прикордонного загону від 31 січня 2014 року №60-к, наказ Чернівецького прикордонного загону від 31 січня 2014 року №2-п незаконними, поновити на посаді стрільця команди воєнізованої охорони відділу організації повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 1000 грн.
Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 квітня 2014 року у позові відмовлено.
Апеляційний суд Чернівецької області рішенням від 20 серпня 2014 року рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 квітня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернівецького прикордонного загону про визнання наказу Чернівецького прикордонного загону від 31 січня 2014 року №69-к незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди скасовано.
Позов ОСОБА_2 до Чернівецького прикордонного загону про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задоволено.
Визнано п.3 наказу Чернівецького прикордонного загону від 31 січня 2014 року №69-к, наказ Чернівецького прикордонного загону від 31 січня 2014 року №2-п, незаконними.
Поновлено ОСОБА_2 на посаді стрільця команди воєнізованої охорони відділу організації повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22435 грн. 82 коп.
Стягнуто з Чернівецького прикордонного загону на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 грн.
Рішення в частині поновленні ОСОБА_2 на посаді стрільця команди воєнізованої охорони відділу організації повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць 3179 грн. 68 коп. допущено до негайного виконання.
ОСОБА_2 у лютому 2017 року звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Посилаючись на те, що судом не вирішено питання про судові витрати, ОСОБА_2 просив стягнути з Чернівецького прикордонного загону витрати на правову допомогу.
Колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволення не підлягає з наступних підстав.
На підставі п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п.41 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.
Згідно ч. 2 ст. 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення у лютому 2017 року.
За змістом ч.1 ст.319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
З огляду на те, що рішення апеляційного суду Чернівецької області набрало законної сили 20 серпня 2014 року, ОСОБА_2 не дотримано строку звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Тому підстав для ухвалення додаткового рішення немає.
Керуючись ч.2,5 ст.220 ЦПК України, колегія суддів
ухвалила:
У заяві ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Чернівецького прикордонного загону про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан
В.Ф. Міцней