Провадження№2/235/447/17
Справа №235/356/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Долгопольської А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Покровська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, Покровський район смт. Новоекономічне, вул.Польова, буд.56, на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2016 року. На момент купівлі будинку в ньому залишився зареєстрованим відповідач ОСОБА_3, який в родинних відносинах з нею не знаходиться, він з 2014 року проживає за іншою адресою, що підтверджено відповідними документами. Оскільки відповідач не проживає в її будинку більше 6 місяців, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку №56, який розташований за адресою: Донецька область, Покровський район смт. Новоекономічне, вул.Польова.

Позивач в судове засідання не з»явилася, згідно наданої заяви просить справу слухати без її участі, з участю її представника (а.с.28).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, згідно наданої заяви просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.30).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що вони знають ОСОБА_3, який з 2014 року в будинку №56 по вул.Польова смт. Новоекономічне не проживає, з того часу вони його не бачили, а його мати продала будинок ОСОБА_2, яка в теперішній час і проживає в будинку.

Суд, вислухавши представника позивача, пояснення свідків,дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 31.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Димитрівського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №2913, та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2016 року, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Покровський район смт. Новоекономічне, вул.Польова, буд.56 (а. с. 7-12).

Згідно домової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку №56 по вул. Польова (Горького) смт. Новоекономічне, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться за реєстрованим в будинку №56, який розташований за адресою: Донецька область, Покровський район смт. Новоекономічне, вул.Польова з 09.06.1997 року (а.с.13-14)

Згідно акту депутата Новоекономічної селищної ради від 19.01.2017 року ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає на території смт. Новоекономічне більше двох років. Акт підписаний свідками. (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за місцем реєстрації не проживає з січня 2015 року.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійсненні власником права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( частина друга статті 386 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ст. 71 ЖК України право на збереження жилого приміщення, при тимчасової відсутності понад шості місяців не діє для відповідача, так як він більш вказаного строку не мешкає, та взагалі ніколи не мешкав в цьому жилому приміщенні без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п.33 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Оскільки судом встановлено, що будинок перебуває у приватній власності позивача, відповідач був зареєстрований, але не проживає у вказаному будинку з січня 2015 року, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком, що розташований за адресою: Донецька область, Покровський район смт. Новоекономічне, вул.Польова, буд.56.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.65,71,72,108 161,163 ЖК України, ст.ст.383,391 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» ст.ст. 6,10,11,213,214,215,216,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, який розташований за адресою: Донецька область, Покровський район смт. Новоекономічне, вул.Польова,56.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: