"15" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Вимоги мотивує тим, що він є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що відповідачка є його колишня дружина, шлюб з якою розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2014 року. ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі з жовтня 2013 року, але фактично не проживає за вказаною адресою з грудня 2013 року по теперішній час.
Він декілька разів звертався до відповідачки з проханням добровільно виписатися із квартири, однак все це було марно. Остання зустріч з відповідачкою відбулася під час розірвання шлюбу, після чого вони не бачились, місце проживання відповідачки йому не відоме.
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, викладені у позові обставини та просив їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивач є власником 13/100 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2571 (а.с. 5-5 зв.).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2013 року.
Як убачається із довідки по формі № 3, виданої Центром комунального сервісу від 16.11.2016 р. № 2208, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відповідачка ОСОБА_2 (а.с. 12).
Шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2014 року (а.с. 8).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач суду пояснив, що відповідачка за місцем її реєстрації АДРЕСА_1 не проживає з грудня 2013 року, виселилася добровільно, забравши свої речі, після розірвання шлюбу вони не зустрічалися, адреси фактичного проживання відповідачка не повідомляла, будь які зв'язки з нею втрачені.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він зі своєю сім'єю проживав у квартирі позивача АДРЕСА_1 з липня 2015 року до осені 2016 року, на даний час там ніхто не мешкає, відповідачка за вказаною адресою весь цей час не проживала, її речей там не має, вселятись ніколи не намагалась, оплату за житло здійснює позивач.
Про непроживання відповідачки у вищевказаній квартирі з грудня 2013 року також свідчать акти від 20.02.2015 року, від 04.03.2016 року та від 01.11.2016 року, що підписані сусідами за засвідчені начальником ЖЕД № 402 (а.с. 9-11).
Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, її майно там не знаходиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 не здійснює, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири АДРЕСА_1, відповідачка чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, несе за відповідачку майнові витрати по утриманню житла, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя