Ухвала

іменем україни

06 лютого 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення вартості частини у спільному майні подружжя, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_2 01 жовтня 2010 року та стягнути з ОСОБА_2 вартість частки у спільному майні подружжя в розмірі 179 626,04 грн.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що на сьогоднішній день спільне мешкання як подружжя вичерпало себе та є неможливим, сторони не мають спільних інтересів у житті, фактично шлюб розпався вже біля року тому та з цього часу сторони мешкають окремо. Крім того, за твердженням позивача, під час шлюбу за спільні кошти подружжям було придбано автомобіль, який було зареєстровано на відповідача та який він згодом відчужив, але відмовляється в добровільному порядку компенсувати позивачу частку його вартості, як спільного майна подружжя.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 01 жовтня 2010 року, актовий запис за № 1478, повторно видане 10 червня 2015 року свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2016 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалено в цій частині нове, яким задоволено її позовні вимоги про стягнення вартості частки у спільному майні подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість частки у спільному майні подружжя в розмірі 179 626,04 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення її позовних вимог, а в іншій частині залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд вірно виходив з того, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і при розпорядженні ним відповідачем після розірвання шлюбу і згоди позивача, останній має право на отримання компенсації 1/2 частини вартості цього майна.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справіза позовомОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення вартості частини у спільному майні подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова