АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Міцнея В.Ф., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю представників позивача Колючка О.І., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» (далі - ПАТ Банк «Контракт») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ПАТ Банк «Контракт» на рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року,

встановила:

У серпні 2016 року ПАТ Банк «Контракт» звернулося до суду з названим позовом.

Зазначало, що 13 січня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_3 укладено договір №ФО/(UAH)/3641 про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків (далі - договір банківського рахунка) з використанням банківської платіжної картки/карток, згідно якого банком було відкрито рахунок НОМЕР_1 в гривнях, емітована та надана відповідачу платіжна картка типу MasterCard Worldwide, а також здійснювалося обслуговування рахунку.

Станом на 20 липня 2016 року у ОСОБА_3 утворилась заборгованість за договором на загальну суму 22357 грн 78 коп., з яких 8650 грн 60 коп. - заборгованість за простроченим кредитом, 9025 грн 22 коп. - заборгованість за простроченими процентами, 3652 грн 10 коп. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту, 455 грн 42 коп. - інфляційні нарахування на суму прострочених процентів, 400 грн 56 коп. - 3% річних від суми простроченого кредиту, 173 грн 88 коп. - 3% річних від суми прострочених відсотків.

Посилаючись на відмову сплатити указану заборгованість, банк просив стягнути її з відповідача.

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ Банк «Контракт» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

У справі встановлено, що на підставі заяви-анкети про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту 13 січня 2015 року між ПАТ Банк «Контракт» та ОСОБА_4 укладено договір банківського рахунка з використанням банківської платіжної картки/карток (а.с. 11, 12), відповідно до п. 1.2. якого банком відкрито рахунок № НОМЕР_2 в гривнях без встановлення кредитного ліміту, емітовано та надано платіжну картку типу MasterCard Worldwide, а також здійснювалося обслуговування рахунку.

Держатель за умовами п. 1.2. договору банківського рахунка при користуванні платіжною карткою може здійснювати такі види операцій, як внесення та зняття готівки, здійснення безготівкових розрахунків в межах витратного ліміту та встановлених добових обмежень по зняттю готівки/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки.

Поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми Витратного ліміту, встановленого Тарифами, та відповідної суми за обслуговування рахунку згідно Тарифів (п. 2.1).

Сторони дійшли згоди, що перелік операцій, що вчиняються банком за рахунок права та обов'язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами, Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України ( п. 2.4).

Встановлено, що 22 січня 2015 року ОСОБА_3 внесено на рахунок 30000 грн.

Також встановлено, що 22 січня 2015 року о 21 год. 40 хв. - 21 год. 41 хв. відповідач зняв з картки у терміналі, який знаходиться в м. Бобруйськ Республіки Білорусь, п'ятьма операціями сукупно 900 доларів США, а 23 січня 2015 року о 07 год. 14 хв. - 07 год. 18 хв. зняв з картки у терміналі, який знаходиться в м. Бобруйськ Республіки Білорусь, ще сукупно 900 доларів США. Банком здійснено списання коштів з рахунку 27 січня 2015 року за курсом 21 грн за один долар США (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з Правилами міжнародної платіжної системи (МПС), під час проведення операції розрахунку або зняття готівки за кордоном списання коштів з карткового рахунку проходить в два етапи. Перший - це блокування в момент проведення операції на рахунку клієнта необхідної суми, яка розрахована по курсу валюти на день здійснення операції. Другий - протягом 2-10 днів після проведення операції - списання коштів з карткового рахунку, яке здійснюється за правилами МПС за курсом банку для операцій за платіжними картками, діючому на день списання. Якщо на першому етапі (в момент проведення операції) курс був меншим, ніж на день списання, на рахунку може виникнути від'ємний залишок.

З цього випливає, що між проведенням операції за допомогою картки та списанням коштів з рахунку існує проміжок часу, протягом якого курс валют може коливатися, як в бік зменшення, так і в бік збільшення. Тому сума, яка фактично списується з рахунку, через курсову різницю може відрізнятися від суми, яку клієнт бачить при оплаті карткою або при знятті готівки через банкомат.

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що в дні здійснення відповідачем розрахункових операцій за допомогою платіжної картки у Республіці Білорусь (тобто в момент зняття іноземної валюти) та в день списання коштів за наведеною вище схемою для розрахунку з банком-еквайром у Республіці Білорусь (в два етапи) курс валют істотно відрізнявся (в день списання коштів курс валют був вищий, ніж у день проведення позивачами розрахункових операцій), тому виник від'ємний залишок (овердрафт).

Відповідно, банк вважає, що у відповідача виникла заборгованість в сумі 8650 грн, як різниця між грошовою сумою, внесеною відповідачем на рахунок та сумою операцій зі зняття готівки у період з 22 по 27 січня 2015 року.

Для списання коштів з рахунку 27 січня 2015 року банк виходив з курсу валюти 21 грн за один долар США.

Проте застосування банком такого курсу валюти для списання коштів з рахунку і як наслідок нарахування відповідачеві боргу є помилковим.

Згідно з п. 28.5 ст. 28 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» 5 квітня 2001 року № 2346-III (далі - Закон № 2346-III) якщо валюта, в якій проводиться міжбанківський переказ, не збігається з валютою, списаною з рахунка клієнта, емітент може виконати операції з купівлі-продажу необхідної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку, встановленому Національним банком України, або провести внутрішньобанківський кліринг.

Відповідно до підпункту 3 пункту 8 розділу I Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 № 7058 (далі - Положення) внутрішньобанківські правила залежно від особливостей діяльності банку повинні містити, крім іншого, порядок установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

У порушення указаних норм права банк не визначив прозорого, зрозумілого та прогнозованого порядку установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів.

Під час проведення операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг та операцій по видачі готівкових грошових коштів у банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, рахунок до якої відкрито в національній валюті України, в залежності від країни, в якій проводилася операція, валюти карткового рахунку та правил платіжної системи, до якої належить картка, конвертація та списання коштів здійснюється в два етапи. На першому етапі сума блокується на картковому рахунку у валюті цього рахунку (від 2-х до 30 робочих днів), а на другому етапі (2-10 днів після проведення операції) проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунку за комерційним курсом банку, що діє на день списання.

За умовами п.1.18 Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ Банку «Контракт» (надалі - Правила відкриття рахунків) (а.с. 22-28) кошти з рахунку держателя картки використовуються для розрахунків за операціями з використання БПК, а також для здійснення інших операцій не заборонених чинним законодавством України, включаючи нормативно-правові акти НБУ. Строк списання коштів з рахунку за операціями з використання БПК встановлюється згідно правил відповідної ПС і обчислюється як період часу між датою здійснення операції з використанням платіжної картки і датою фактичного списання коштів з рахунку.

При цьому, у разі, якщо валюта проведення операції з використанням БПК є долар США, Євро або Гривня та така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку згідно п. 1.38.1. Правил відкриття рахунків банк списує з Рахунку кошти у валюті ведення рахунку у сумі, що еквівалентна сумі операції. Сума операції в свою чергу перераховується у валюту ведення рахунку за курсом, встановленим банком на день списання.

Встановлений банком курс валюти 21 грн за долар США станом на 27 січня 2015 року суперечить нормі п. 28.5 ст. 28 Закону № 2346-III, оскільки значно перевищує наявний на той час курс валют на міжбанківському валютному ринку України.

Так, відповідно до довідки Департаменту відкритих ринків НБУ від 08 лютого 2017 року за №0005/10109 середньозважений курс, що склався за операціями з купівлі-продажу банками України безготівкового долара США у період з 15 січня по 30 січня 2015 року складав станом на 27 січня 2015 року 15,976448 грн за 1 долар США.

Згідно з п.14 ст. 14 Закону № 2346-III банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу.

У разі невиконання банком обов'язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач не посилався на належні та допустимі докази виконання банком обов'язку повідомлення відповідача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу, а отже ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк.

Такі докази відсутні і в матеріалах справи.

Натомість відповідач та його представник подали дані з інтернет сторінок сайтів банку, Мінфіну, з яких слідує, що станом на 27 січня 2015 року банк не оприлюднював даних про установлення курсу купівлі-продажу, обміну іноземної валюти під час здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки.

У додаткових поясненнях в суді апеляційної інстанції представник апелянта посилався на нормативні акти, які регулюють питання порядку встановлення курсу валют під час здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки проте ці пояснення є загальними без конкретизації щодо спірного випадку.

Що ж до посилань представника банку на те, що встановлення курсу валют вплинули результати клірингових операцій, то вони також є неконкретними та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

На такі докази не міг послатися представник банку і в суді апеляційної інстанції.

Отже, надане представниками банку письмове розпорядження № 18 від 27 січня 2015 року про встановлення курсів купівлі-продажу іноземної валюти з операції по ПК, згідно якого курс продажу за один долар США складає 21 грн, в силу його невідповідності закону, неоприлюднення та неповідомлення відповідача як споживача банківських послуг, не підлягає застосуванню до спірних відносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦПК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Пред'явлений банком позов не ґрунтується на указаних засадах.

У зв'язку з цим доводи апелянта про доведеність його позовний вимог, відповідність їх нормам матеріального права є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи і це визнається сторонами на 27 січня 2015 року банком було встановлено курс продажу, що був оприлюднений, за яким за один долар США пропонувалося 16, 59 грн.

Тому, за відсутності встановлення іншого курсу валют, відповідно до п. 1.38.1 Правил відкриття рахунків це значення є курсом, встановленим банком на день списання.

За умови застосування цього курсу на момент списання коштів з рахунку відповідача станом на 27 січня 2015 року від'ємний залишок (овердрафт) відсутній.

Відповідно до підпункту 9 п. 6 постанови Національного Банку України №758 від 01 грудня 2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та згідно Тарифів на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб, на час проведення відповідачем операції за банківськими платіжними картками ПАТ Банк «Контракт» було встановлено ліміт отримання готівкових коштів або розрахунку за товари/послуги (за добу), який рівний 15000 грн.

Виходячи з оприлюдненого банком курсом валют (1 долар США - 16, 59 грн) відповідачем встановленого ліміту не перевищено.

Тому відповідні доводи апеляційної скарги про наявність станом на 27 січня 2015 року у відповідача від'ємного залишку (овердрафту) не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Отже, оскільки банк у спірному випадку не вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму, то подальше нарахування банком заборгованості є безпідставним.

У справі також встановлено, що суму боргу банком нараховано за тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» для фізичних осіб, які затверджено 22 січня 2015 року (а.с.21).

Проте указані тарифи не були чинним на час укладення договору банківського рахунка, з ними відповідач не ознайомлювався та не погоджується.

На тарифи, які були чинними на час укладення договору банківського рахунку, позивач не посилався; в суді апеляційної інстанції представник банку не міг послатися на докази їх наявності.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» відхилити.

Рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий В.В. Яремко

Судді: В.Ф. Міцней

І.Б. Перепелюк