Справа № 165/1335/16-ц
Провадження № 2/165/25/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

за участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

15 липня 2016 року Виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Діти з 16 вересня 2013 року перебувають на обліку служби у справах дітей Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків. Мати дітей ОСОБА_9 за рішенням Іваничівського районного суду від 31 січня 2012 року позбавлена батьківських прав відносно малолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, а рішенням Нововолинського міського суду від 18 лютого 2016 року від матері відібрано малолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, не позбавляючи при цьому її батьківських прав відносно них. Крім того, рішенням Нововолинського міського суду від 02 квітня 2012 року у задоволенні позову органу опіки та піклування Іваничівського районної державної адміністрації до ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено повністю, а рішенням Нововолинського міського суду від 18 лютого 2016 року ОСОБА_7 передано батькові ОСОБА_2 Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та покладено на орган опіки і піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо малолітніх дітейОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, малолітнього ОСОБА_10 передано близьким родичам за їх бажанням, або органові опіки та піклування. З огляду на це діти перебували на вихованні батька - ОСОБА_2, який не здійснював належного догляду за ними, зловживав спиртними напоями, наражаючи дітей на небезпеку, неодноразово залишав їх ОСОБА_9 12 травня 2016 року та 13 травня 2016 року працівниками служби було виявлено випадки невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому комісією прийнято рішення про влаштування дітей до дитячого відділення Нововолинської ЦМЛ. Вважає, що ситуація, яка виникла, становить реальну загрозу життю і здоров'ю малолітніх дітей. В зв'язку з цим, за рішенням суду ОСОБА_8 направлено у Волинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки, а решту дітей у КУ «Волинський обласний центр соціально-прихіатричної реабілітації дітей» у м. Ковель. Зазначено, що випадки залишення дітей без нагляду дорослих є непоодиноким явищем в сім'ї відповідача. З ОСОБА_2 неодноразово проводились профілактичні бесіди, однак це позитивного результату не дало. ОСОБА_2 знехтував рішенням суду, яким його попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і надалі ухилявся від виконання батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 19 травня 2016 року затверджено висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей.

Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в користь особи або на рахунок закладу, де вони будуть утримуватись в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала із наведених в позові підстав, просила позов задоволити, акцентуючи увагу на тій обставині, що строк перебування дітей у реабілітаційному центрі в місті Ковель закінчується, а повернення їх до батька несе загрозу життю і здоров'ю малолітніх.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11 в судовому засіданні позов не визнали, з підстав наведених у письмових запереченнях. ОСОБА_2 пояснив, що своїх малолітніх дітей він любить, піклується про них, від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється. Задля їх фінансового забезпечення робить все можливе. Раніше їздив на тимчасові заробітки за межі України. Спиртними напоями не зловживає, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, не перебуває. Ніякої загрози для життя і здоров'я дітей не становить. Наголосив, що неодноразово провідував дітей у реабілітаційному центрі в Ковелі, бажає їх забрати додому, мріє про нормальну сім'ю. Просив у задоволенні позову щодо позбавлення його батьківських прав і стягнення аліментів, відмовити. Щодо випадку, який мав місце 12 травня 2016 року пояснив, що його діти самі йдуть до школи, раніше їх супроводжував, однак із-за браку часу він цього на даний час не здійснює.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що живе за 1 км. від ОСОБА_2, однак часто відвідує його, садить город та консервує за місцем проживання відповідача. Ніколи не бачила ОСОБА_2 в нетверезому стані. Однак може підтвердити, що відповідач приймав участь у виконанні дітей, зокрема варив їм їжу, вчив з ними уроки та приймав участь у ремонтних роботах, що проводилися у школі. З огляду на це не вбачає підстав для позбавлення його батьківських прав.

Суд, заслухав пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_12, яка зазначила, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки, залишає малолітніх дітей без нагляду, їжі, що є прямою загрозою їх життю і здоров'ю, ОСОБА_13, яка показала, що батько зловживає спиртними напоями, що було з'ясовано з телефонної розмови з останнім, не виконує своїх батьківських обов'язків, не реагує на зауваження та ігнорує поради представників соціальної служби, дійшов висновку про вудмову у задоволенні позову.

Як вбачається із копій свідоцтв про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4-8), їх батьком являється відповідач ОСОБА_2

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 31 січня 2012 року (а.с.11-12), ОСОБА_9 була позбавлена батьківських праві відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішенням Нововолинського міського суду від 02 квітня 2012 року у задоволенні позову органу опіки та піклування Іваничівського районної державної адміністрації до ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено повністю (а.с. 9-10), а рішенням Нововолинського міського суду від 18 лютого 2016 року відібрано дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_10, від матері ОСОБА_9, не позбавляючи її батьківських прав відносно них. ОСОБА_7 передано батькові ОСОБА_2 Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та покладено на орган опіки і піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, малолітнього ОСОБА_10 передано близьким родичам за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Зобов'язано стягувати з ОСОБА_9, аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 в користь ОСОБА_2 в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року та до повноліття дитини та стягувати з ОСОБА_9 аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 в користь особи або дитячого закладу, де буде перебувати дитина, в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року та до повноліття дитини.

З акту обстеження умов проживання від 12 травня 2016 року вбачається, що в квартирі по АДРЕСА_1 умови проживання дітей задовільні. В будинку не прибрано, речі розкидані, наявний запах алкоголю та тютюну. На вулиці, за столом залишки застілля, немає запасу продуктів, діти голодні (а.с.16). У акті від 13 травня 2016 року (а.с.17) вказано, що не створено належних умов для проживання дітей, в будинку брудно, речі розкидані, відсутній запас продуктів і діти їдять приправу «Мівіна».

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 19 травня 2016 року № 214 (а.с.19) затвердженого рішенням Нововолинської міської ради від 19 травня 2016 року №214 (а.с.18) відповідача ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав.

З повідомлення Нововолинського ВП ГУППу Волинській області від 13 червня 2016 року (а.с.22) вбачається, що відповідач 13 травня 2016 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП (неналежне виконання обов'язків, щодо виховання неповнолітніх дітей).

Орган опіки і піклування обґрунтовує заявлені вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів, вищевказаними доказами і вважає, що вони в сукупності свідчать про невиконання відповідачем батьківських обов'язків та про існування загрози життю і здоров'ю його малолітніх дітей.

З такими доводами погодитись не можна, оскільки судом встановлено, що протягом 2016 року службою у справах дітей було зафіксовано лише два випадки неналежного виконання обов'язків відповідачами. Зокрема: 12 травня 2016 року, коли малолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 без супроводу дорослих ішли по узбіччю дороги та 13 травня 2016 року під час відвідування сім'ї ОСОБА_2, коли службою було виявлено відсутність вдома батька і перебування в помешканні посторонніх людей в стані алкогольного сп'яніння, брудних та голодних дітей.

Однак судом не встановлено, що відповідач систематично ухилився від виконання обов'язків по вихованню дітей і представником позивача не надано жодних доказів на підтвердження наявності таких фактів.

З повідомлення Нововолинської ЦМЛ від 30 травня 2016 року (а.с. 21) вбачається, що за час перебування малолітніх дітей в дитячому відділені за період з 12 травня 2016 року по 25 травня 2016 року, батько ОСОБА_2 провідував їх три рази, з яких один раз приніс кожній дитині по сосисці, під час відвідування був в адекватному стані.

За повідомленням КУ «Волинський обласний центр соціально-прихіатричної реабілітації дітей» ОСОБА_2 за час перебування дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в центрі відвідав дітей 5 разів (03.03.2016р., 19.06.2016 р., 10.09.2016 р., 16.10.2016 р.).

За повідомленням Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки, батько малолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_2 відвідував сина в закладі чотири рази (26.05.2016 р., 12.09.2016 р., 03.10.2016 р., 19.01.2017 р.), допомоги на утримання сина не надавав.

З вище досліджених доказів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має бажання бути разом з дітьми і виховувати їх.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться (а.с.59), не перебуває на обліку в Нововолинському центрі зайнятості, як безробітний (а.с.69).

Згідно частини статті четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов'язками.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Враховуючи наведені норми і роз'яснення, суд повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, беручи до уваги, що батько прихильний до них, про що свідчить його поведінка, в тому числі під час судових засідань, щиро шкодує про випадки, які мали місце, суд вважає, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і стягнення з нього аліментів, слід відмовити.

При цьому суд не бере до уваги доводи представника позивача ОСОБА_1, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та не вказують на доцільність позбавлення батьківських прав батька.

Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини.

Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

На думку суду, в даний час, немає жодних об'єктивних обставин, які б могли підтвердити необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Враховуючи вищенаведене та прохання відповідача не позбавляти його батьківських прав та його зобов'язання виконувати свої батьківські обов'язки належним чином, зважаючи на винятковість випадку даної справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ст. 209, ст.212, ст.213, ст. 214, ст. 215, ст. 218 ЦПК України, на підставі ст.164-166 СК України -

вирішив:

В позові Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков