Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/218/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

15.02.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Франко В.А.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керована компанія" Сучасні біотехнології України" про захист прав споживача, повернення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керована компанія" Сучасні біотехнології України" про захист прав споживача, повернення грошових коштів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним було придбано Лактомарин у кількості вісім банок, який йому привіз кур'єр з м. Києва. Разом з баночками «Лактомарина» йому були надані рекламні брошури про даний продукт та рекомендації щодо його прийому, за що він сплатив 6 320 грн. та отримав товарний чек від кур'єра.

Позивач зазначив, що про даний продукт дізнався з реклами по телебаченню, після чого зателефонував за вказаним номером телефону де йому відповіли , що даний продукт буде спасінням від всіх недуг.

Після прийому першої баночки у позивача погіршилося самопочуття і почалися страшні закрепи. По рекомендації лікаря даного товариства, він продовжив приймати «Лактомарин», після чого закрепи стали ще дущими.

Позивач вважає, що відповідачем було надано неправдиву інформацію про продукт «Лактомарин».

Позивач зазначив, що зателефонував за безкоштовним номером до товариства та попросив повернути кошти за шість невикористаних баночок в сумі 4 740 грн., оскільки подальший прийом лише погіршував його стан здоров'я, однак йому було відмовлено та рекомендовано продовжити приймати даний продукт.

Просив суд стягнути з відповідача сплачені кошти за продукт «Лактомарин» в сумі 4 740 грн. на користь позивача.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що згідно товарного чеку №117 від 12.05.2016 року позивач (покупець) отримав товар - "Лактомарин" в кількості 8 банок на суму 6 320 грн., претензій щодо отриманого товару та щодо виконання відповідачем (продавцем) своїх обов'язків не мав (а.с.5).

Суд першої інстанції зазначив, що згідно з ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

За приписами ст.675 ЦК України товар який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Ч.1 ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено перелік даних, які має містити інформація про продукцію, а саме: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об'єм тощо), умови використання; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів" інформація, передбачена ч.1 ст.15 вказаного закону, доводиться до відома споживачів у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Судом першої інстанції встановлено, що визначена ч.1 ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів" інформація (в тому числі щодо якості продукції та умов її зберігання) була належним чином доведена відповідачем до відома позивача у спосіб, передбачений ч.2 ст.15 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме шляхом розміщення відповідних даних на етикетці оригінальної упаковки харчового продукту "Лактомарин".

Придбаний товар "Лактомарин" є функціональним харчовим продуктом, тобто продовольчим товаром.

Згідно з висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/61589 від 09.06.2011, виданим Державною санітарно-епідеміологічною службою МОЗ України, функціональний харчовий продукт "Водорості бурі гомогенізовані (ламінарія - гель охолоджений) "Лактомарин" відповідає встановленим медичним критеріям безпеки (а.с. 39-40).

Належна якість харчового продукту "Лактомарин" підтверджується звітом за результатами робіт для потреб державної санітарно-епідеміологічної експертизи №30.2/2873 від 08.06.2011, складеним ДУ "Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва Академії медичних наук України" (а.с.46-47 ). Тобто, відповідачем надано докази на підтвердження відповідності якісних показників харчового продукту "Лактомарин" вимогам чинного законодавства України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів на підтвердження того, що негативні симптоми, на які вказує позивач ( закрепи), перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із вживанням харчового продукту "Лактомарин" позивач суду не надав. При придбанні продукту та його вживанні позивач був обізнаний про стан свого здоров'я, наявність захворювання диверкульоз товстого кишківника , однак, діяв на власний розсуд.

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції, що позов не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що згідно товарного чеку №117 від 12.05.2016 року позивач (покупець) отримав товар - "Лактомарин" в кількості 8 банок на суму 6 320 грн. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не надано до суду належних доказів того, що йому було призначено даний продукт лікарем, адже для належного лікування необхідна кваліфікована консультація лікаря.

Посилання позивача на те, що він у телефонному режимі консультувався з лікарем та отримав рекомендації по прийому препарату, не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах.

При придбанні продукту та його вживанні позивач був обізнаний про стан свого здоров'я, наявність захворювання диверкульоз товстого кишківника, однак, діяв на власний розсуд.

Докази на підтвердження того, що вживання позивачем «Лактомарина» і погіршення здоров'я позивача перебувають у причинно наслідковому зв'язку в матеріалах справи відсутні.

Позивач без рекомендації лікаря приймав зазначений препарат, тобто на власний розсуд взяв усі ризики від вживання даного препарату на себе.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: