Справа № 583/2347/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб з самостійними вимогами щодо

предмета спору ОСОБА_4, ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання, визнання права власності та розподіл майна, зустрічними позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно та його розподіл та за позовом третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання права власності на майно та його розподіл, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2016 відкрито провадження за первісними позовом.

29.09.2016 прийнято зустрічний позов.

04.11.2016 прийнято до спільного розгляду позови третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Позивачка ОСОБА_7 свої вимоги, в наступному доповнені та уточненні, мотивує тим, що з 25.11.1995 по 10.05.2016 проживала сім'єю з ОСОБА_2, вели з ним спільне господарство, утримували підсобне господарство, вели спільний бюджет. Робота відповідача була пов'язана з відрядженнями, в цей час позивачка самостійно вела господарство, обробляла город. З 2010 року спільно, в одному господарстві з ними, також стали проживати син відповідача зі співмешканкою. У 2016 році, в зв'язку з хворобою матері, позивачка вимушена була переїхати до неї і відповідач повідомив, що не має наміру продовжувати жити разом. За час проживання однією сім'єю без укладення шлюбу було придбано:

пральну машинку «Зануссі» у 2005 р. за 2500 грн.;

холодильник у 2008 р. за 3000 грн.;

холодильну камеру у 2010 р. за 2400 грн.;

телевізор «Самсунг» у 2001 р. за 2000 грн.;

музичний центр у 2003 р. за 1500 грн.;

антенни для телевізора 2 шт. у 2010 р. за 1800 грн.;

кондиціонер у 2009 р. за 2000 грн.;

мультиварку у 2014 р. за 800 грн.;

електром'ясорубку у 2012 р. за 600 грн.;

обігрівач у 2014 р. за 400 грн.;

водонапірну побутову станцію у 2000 р. за 600 грн.;

електропилку у 2013 р. за 1600 грн.;

бензопилу у 2011 р. за 2000 грн.;

м'яку частину у 2010 р. за 3500 грн.;

диван та два крісла у 2001 р. за 900 грн.;

комод у 2014 р. за 300 грн.;

книжну шафу у 2016 р. за 1000 грн.;

кухонний гарнітур у 2010 р. за 2800 грн.;

килим розміром 3х4 у 2012 р. за 1200 грн.;

килим розміром 1,5х3 у 2012 р. за 1000 грн.;

дві сині доріжки у 2010 р. за 700 грн.;

пасіка із 7 вуликів у 2013 р. за 4000 грн.;

медогонка у 2014 р. за 400 грн.;

автомобіль ВАЗ 210700-20 колір 140 кузов № НОМЕР_3 у 2008 р. за 34350 грн.

Крім того, позивачка та відповідач спільно утримували домашнє господарство:

у 2001 році: курей 20 шт., вутят 30 шт., нутрій 18 шт.;

у 2002 році: курей 20 шт., вутят 18 шт., нутрій 30 шт.;

у 2003 році: курей 18 шт., вутят 25 шт., свиней 2 шт.;

у 2004 році: курей 18 шт., вутят 25 шт., нутрій 18 шт.;

у 2005 році: курей 25 шт., вутят 18 шт., гусей 13 шт., козу;

у 2006 році: курей 15 шт., вутят 10 шт., нутрій 18 шт., гусей 20 шт.;

у 2007 році: курей 25 шт., вутят 30 шт., кіз 4 шт.;

у 2008 році: курей 30 шт., вутят 25 шт., гусей 18 шт., нутрій 40 шт.;

у 2009 році: курей 30 шт., вутят 60 шт., нутрій 30 шт.;

у 2010 році: курей 25 шт., вутят 70 шт., нутрій 35 шт., свиней 2 шт.;

у 2011 році: курей 23 шт., вутят 40 шт., нутрій 28 шт., свиней 2 шт.;

у 2012 році: курей 25 шт., вутят 36 шт., нутрій 18 шт.;

у 2013 році: курей 34 шт., вутят 21 шт., нутрій 28 шт.;

у 2014 році: курей 34 шт., вутят 50 шт., нутрій 40 шт.;

у 2015 році: курей 20 шт., вутят 18 шт., кролів 10 шт.;

у 2016 році: курей 30 шт., вутят 13 шт., нутрій 10 шт., кролів 20 шт..

Також, за спільні кошти та спільною працею були виконані будівельні та ремонтні роботи в місці їх спільного проживання:

побудована російська баня розміром 5мх8м, висота 2,5 м у 2012 р., однак не введена в експлуатацію, при цьому використано: камінь бут - 1 куб. м. - 856,62 грн.;

пісок природний рядовий - 3 куб.м - 785,75 грн.;

цегла керамічна одинарна повнотіла - 3000 шт. - 7480,64 грн.;

цемент - 2500 кг - 4800 грн.;

двері дерев'яні - 150х220-3 шт. - 7915,80 грн.;

цементна стяжка на підлогу товщиною 50 мм - 40 кв.м. -2080 грн.;

плита металева 150х120 товщина 8 мм -800 грн.;

лісоматеріали на дах - 4 куб.м. -14000 грн.;

шифер - 40 щт. - 3200 грн.;

мурування зовнішніх простих стін - 5464,62 грн.;

улаштування підстильного шару піщаного - 40 кв.м. -978 грн.;

улаштування підстильного шару бетонного - 2887,88 грн.;

улаштування покрівлі - 60 кв.м. -7200 грн.;

димар - труба металева висотою 2,5 м товщина 100 мм - 2500 грн.

всього на суму 59949,31 грн.

копання ям вручну 3 шт - (зливні ями для ванної кімнати, бані, літньої кухні) - 6 куб м - 1438,40 грн;

улаштування свердловини глибиною 15 м - 6000 грн.;

копання ями вручну - 4 куб м - 958,80 грн.;

цегла керамічна одинарна повнотіла - 500 шт - 1246,79 грн.;

цемент ( М400)-100 кг-192 грн.;

насосна станція - 3000 грн.;

труба осадна - 18 м - 2484 грн.;

всього на суму 13881,59 грн.

Побудована кочегарка розміром 2мх3м, висотою 2,5 м у 2010 р., однак не введена в експлуатацію, використано:

цегла керамічна одинарна повнотіла - 1500 шт. - 3740,37 грн.;

котел твердопаливний - 16000 грн.;

двері дерев'яні 2 шт. - 6530 грн.;

шифер 15 шт - 1200 грн.;

улаштування покрівлі - 9 кв.м. - 1080 грн.

всього на суму 32050,37 грн.

Побудовано гараж розміром 12мх5м висотою 2,5 м у 2009 р., однак не введений в експлуатацію, використано:

цегла керамічна одинарна повнотіла - 4000 шт. - 9974,32 грн.;

цемент (М400) - 1000 кг - 1920 грн.;

ворота металеві 3,5мх2,2м -6000 грн.;

шифер 60 шт - 4800 грн.;

улаштування покрівлі - 100 кв.м - 12000 грн.;

лісоматеріали на дах - 7 куб м-24500 грн.;

рубероїд 12 рулонів - 2400 грн.;

улаштування даху ДВП - 7000 грн.

всього на суму 75878,32 грн.

Проведено невід'ємні поліпшення в 2014 р.:

ванна кімната розміром 6мх3,5м висотою 2,5 м:

облицювання поверхонь стін керамічними плитками -47,5 кв.м. -17955 грн.;

улаштування покриття з керамічних плиток - 21 кв м -8400 грн.;

опорядження стелі пластиковими панелями - 21 кв м - 5208 грн.

всього на суму 31563 грн.;

коридор розміром 3мх2м, висотою 2,5 м:

облицювання поверхонь стін керамічними плитками -25 м кв -9450 грн.;

улаштування покриття з керамічних плиток - 6 кв м - 2388 грн.;

опорядження стелі пластиковими панелями - 6 кв м - 1374 грн.;

всього на суму 13212 грн.;

кухня розміром 5мх3,5х, висота 2,5 м:

облицювання поверхонь стін керамічними плитками -44 м кв -16632 грн.;

улаштування покриття з керамічних плиток - 17,5 кв м - 6965 грн.;

опорядження стелі пластиковими панелями - 17,5 кв м - 4340 грн.;

всього на суму 27937 грн.;

утеплення у 2011 р. фасаду будинку розміром 16мх12м висотою 3 м - 69048 грн.

Всього вартість незавершеного будівництва та невід'ємних поліпшень складає 324957,99 грн.

Незважаючи на попередню згоду віддати позивачці частину спільного майна, яку вона забажає, після того, як позивачка забрала частину спільного майна, відповідач звернувся до поліції про вчинення крадіжки, змінив замки. Тому порушує питання про:

встановлення факту проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 25.11.1995 по 18.05.2016;

визнання за нею права власності та виділення на її користь:

пральної машинки «Зануссі» вартістю 2500 грн.;

холодильника вартістю 3000 грн.;

холодильної камери вартістю 2400 грн.;

телевізора «Самсунг» вартістю 2000 грн.;

музичного центру вартістю 1500 грн.;

антенни для телевізора 2 шт. вартістю 1800 грн.;

кондиціонера вартістю 2000 грн.;

мультиварки вартістю 800 грн.;

електром'ясорубки вартістю 600 грн.;

обігрівача вартістю 400 грн.;

водонапірної побутової станції вартістю 600 грн.;

електропилки вартістю 1600 грн.;

бензопили вартістю 2000 грн.;

м'якої частини вартістю 3500 грн.;

дивану та двох крісел вартістю за 900 грн.;

комоду вартістю 300 грн.;

книжної шафи вартістю 1000 грн.;

кухонного гарнітуру вартістю 2800 грн.;

килиму розміром 3мх4м вартістю за 1200 грн.;

килиму розміром 1,5мх3м вартістю за 1000 грн.;

двох синіх доріжок вартістю 700 грн.;

всього на суму 33000 грн.

визнання за відповідачем права власності та виділення на його користь

автомобіля ВАЗ 210700-20 колір 140 кузов НОМЕР_4 вартістю 34350 грн.;

пасіки із 7 вуликів, варістю 4000 грн.;

медогонки вартістю 400 грн.

всього на суму 38750 грн.;

стягнення з відповідача різниці у вартості виділеного майна та компенсації ? частини вартості незавершеного будівництва бані, кочегарки, гаражу, свердловини та компенсації ? частини вартості невід'ємних поліпшень у ванній кімнаті, коридорі, кухні, фасаду будинку в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 162478,99 грн.;

відшкодування судових витрат.

Відповідач зустрічні вимоги, в наступному уточнені та доповнені, мотивує тим, що в період з 12.11.2008 по 01.05.2016 в домоволодінні по АДРЕСА_1 разом з ним, його братом ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_4 проживала його співмешканка ОСОБА_7, з якою він проживав без реєстрації шлюбу. З червня 2010 року з ними також стала проживати співмешканка сина ОСОБА_9, а з 09.04.2013 також онук ОСОБА_8 Проживали всі разом в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 01.05.2016 між ним та ОСОБА_7 відбулася сварка, після якої остання забрала з будинку свої власні речі та пішла проживати окремо у належний їй будинок по АДРЕСА_2. За період з 2008 р. по 2012 р. за спільні кошти усіх членів родини були придбані значні обсяги будівельних матеріалів та обладнання, які були в наступному використані під час ремонту та покращення домоволодіння ОСОБА_7, розташованого по АДРЕСА_2, а саме:

шифер для виготовлення паркану - 50 листів на суму 2500 грн.;

шифер для перекриття даху на будинку в кількості 30 листів на суму 1500 грн.;

шифер для перекриття даху на гаражі - 12 листів на суму 600 грн.;

листи металочерепиці для даху в гаражі - 4 на суму 1280 грн.;

металопрофіль для виготовлення каркасу в гаражі - 900 грн.;

3 листи металопрофілю для виготовлення літнього душу - 240 грн.;

бруски дерев'яні для виготовлення душу в кількості 6 шт. - 250 грн.;

встановлення газового обладнання та витяжки - 2500 грн.

всього на суму 12270 грн.

Крім того, ОСОБА_7 за спільні сімейні кошти в період 2012-2016 роки здійснила значні покращення у власному будинку по АДРЕСА_2, а саме замінила в будинку та літній кухні вікна на пластикові; змінила вхідні та міжкімнатні двері в будинку та кухні, сараї, провела значні обсяги внутрішніх ремонтних робіт в кімнатах та підсобних приміщеннях будинку, здійснила утеплення будинку пінопластом.

Після того, як ОСОБА_7 залишила сім'ю, 11.06.2016 вона самочинно забрала з будинку 5 комплектів постільної білизни на суму 1350 грн. ( 270 грн.х5), мультиварку, яка була ним подарована онуку, вартістю 1300 грн, два покривала на м'який куточок, вартістю 1200 грн.

(2х600 грн.), а також забрала 10 кролів, вартістю 3000 гн. (300 грн.х10) та 10 курей, вартістю 1500 грн. ( 150 грн.х10), перевізши речі до будинку по АДРЕСА_2. Також, 15.06.2016 ОСОБА_7 самочинно, у відсутність власників, зламавши запірний замок на хвіртці та запірний механізм на дверях будинку, зайшла до будинку та забрала речі, куплені за спільні кошти всіх членів родини: пральну машинку «Зануссі», двокамерний холодильник, телевізор «Самсунг», тюнер для телевізора, електром'ясорубку, холодильну камеру, м'який куточок, диван-ліжко, комод, три стільці, 10 нових комплектів постільної білизни, 4 подушки з пір'я, дві ковдри, блендер-соковижималку, килим, розміром 3х4, килим розміром 1,5х 3. Крім того, забрала музичний центр «Айва», який належить особисто ОСОБА_4 та обігрівач, який належить особисто ОСОБА_5 та нову чоловічу куртку, яка належить особисто йому, а також забрала грошові заощадження у розмірі 5000 доларів США, які він разом з ОСОБА_5 відкладали для спільного придбання трактора. Тому порушує питання про:

встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_7 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 12.11.2008 по 01.05.2016;

в порядку судового розподілу спільної сумісної власності подружжя визнання за ним права власності на ? частину вартості використаних матеріалів та виконаних робіт у житловому будинку по АДРЕСА_2 та стягнення з ОСОБА_7 на його користь грошової компенсації у розмірі 33318 грн.;

визнання за ним права спільної сумісної власності на майно:

5 комплектів постільної білизни на суму 1350 грн.;

два покривала на суму 1200 грн.;

10 кролів та 10 курей, на суму 4500 грн.,

всього на суму 7050 грн, виділивши майно у власність ОСОБА_7 та стягнувши на його користь компенсацію відповідно до розміру його частки;

визнання права спільної сумісної власності на майно:

пральну машинку «Зануссі» вартістю 2500 грн.;

двокамерний холодильник вартістю 3000 грн.;

телевізор «Самсунг» вартістю 2000 грн.;

тюнер для телевізора, вартістю 800 грн.;

електром'ясорубку вартістю 600 грн.;

холодильну камеру вартістю 2400 грн.;

м'який куточок вартістю 3500 грн.;

диван-ліжко вартістю 1200 грн.;

комод вартістю 300 грн.;

три стільці вартістю 150х3=450 грн.;

10 нових комплектів білизни вартістю 270х10=2700 грн.;

4 подушки з пір'я вартістю 200х4=800 грн.;

2 ковдри вартістю 400х2=800 грн.

блендер-соковижималку вартістю 800 грн.;

килим розміром 3мх4м вартістю 1200 грн.;

килим розміром 1,5мх3м вартістю 1000 грн.;

дві сині доріжки вартістю 700 грн.

на суму 24750 грн. та з метою реального розподілу:

пральну машинку, диван-ліжко, одну подушку з пір'я, килим розміром 1,5мх3м, всього на суму 4900 грн. виділити ОСОБА_7, інше майно на суму 19850 грн. виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_2, витребувавши його з володіння та користування ОСОБА_7;

визнання за ним права спільної сумісної власноті на спільні сімейні грошові заощадження у розмірі 5000 доларів США, з метою реального розподілу виділити у власність ОСОБА_7 1000 доларів США та виділити йому у спільну сумісну власність 4000 доларів США, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 4000 доларів США (103600 грн. на час звернення до суду за курсом НБУ);

стягнення з ОСОБА_7 на його користь 1200 грн. вартості належної йому чоловічої куртки;

відшкодування судових витрат.

Треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 особисто та в інтересах малолітнього ОСОБА_8 свої вимоги мотивують тим, що з 12.11.2008 по 01.05.2016 ОСОБА_7 проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 у будинку по АДРЕСА_1. Разом з ними в будинку проживали і ОСОБА_5 та ОСОБА_4 З червня 2010 р. до складу сім'ї ввійшли також ОСОБА_6 та з 09.04.2013 - ОСОБА_8 проживали на спільній площі, вели спільний бюджет, мали спільні сімейні обов'язки. Через сварку, що виникла між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, остання 01.05.2016 забрала свої речі та пішла проживати у власний будинок по АДРЕСА_2, який був відремонтований за їх спільні сімейні кошти. За час спільного проживання за спільні кошти у домоволодінні ОСОБА_7 було зроблено кілька капітальних ремонтів, що значно покращило якість її домоволодіння та призвело до збільшення його ціни. Так, було замінено старий паркан на новий, замінено дах будинку, зроблено літній душ, відремонтовано гараж, проведено до будинку газопостачання, придбано газовий котел та інше газове обладнання. Було придбано:

шифер для виготовлення паркану - 50 листів на суму 2500 грн.;

шифер для перекриття даху на будинку в кількості 30 листів на суму 1500 грн.;

шифер для перекриття даху на гаражі - 12 листів на суму 600 грн.;

листи металочерепиці для даху в гаражі - 4 на суму 1280 грн.;

металопрофіль для виготовлення каркасу в гаражі - 900 грн.;

3 листи металопрофілю для виготовлення літнього душу - 240 грн.;

бруски деревяні для виготовлення душу в кількості 6 шт. - 250 грн.;

встановлення газового обладнання та витяжки - 2500 грн.

всього на суму 12270 грн.

Після того, як ОСОБА_7 залишила сім'ю, 11.06.2016 вона самочинно забрала з будинку 5 комплектів постільної білизни на суму 1350 грн. ( 270 грн.х5), мультиварку, яка була ним подарована онуку, вартістю 1300 грн, два покривала на м'який куточок, вартістю 1200 грн. (2х600 грн.), а також забрала 10 кролів, вартістю 3000 гн. (300 грн.х10) та 10 курей, вартістю 1500 грн. ( 150 грн.х10), перевізши речі до будинку по АДРЕСА_2. Також, 15.6.2016 ОСОБА_7 самочинно, у відсутність власників, зламавши запірний замок на хвіртці та запірний механізм на дверях будинку, зайшла до будинку та забрала речі, куплені за спільні кошти всіх членів родини: пральну машинку «Зануссі», двокамерний холодильник, телевізор «Самсунг», тюнер для телевізора, електром'ясорубку, холодильну камеру, м'який куточок, диван-ліжко, комод, три стільці, 10 нових комплектів постільної білизни, 4 подушки з пір'я, дві ковдри, блендер-соковижималку, килим, розміром 3х4, килим розміром 1,5х 3. Крім того, забрала музичний центр «Айва», який належить особисто ОСОБА_4 та обігрівач, який належить особисто ОСОБА_5 та нову чоловічу куртку, яка належить особисто ОСОБА_2, а також забрала грошові заощадження у розмірі 5000 доларів США, які ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 відкладали для спільного придбання трактора.

Тому порушують питання про:

визнання права спільної сумісної власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на майно:

шифер- 92 листи на суму 4600 грн.;

листи металочерепиці для даху в гаражі - 4 на суму 1280 грн.;

металопрофіль для виготовлення каркасу в гаражі - 900 грн.;

3 листи металопрофілю для виготовлення літнього душу - 240 грн.;

бруски деревяні для виготовлення душу в кількості 6 шт. - 250 грн.;

встановлення газового обладнання та витяжки - 2500 грн.

всього на суму 12270 грн., виділивши його в користування ОСОБА_7 та стягнувши на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошову компенсацію відповідно до розміру їх частки у майні;

визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на майно:

пральну машинку «Зануссі» вартістю 2500 грн.;

двокамерний холодильник вартістю 3000 грн.;

телевізор «Самсунг» вартістю 2000 грн.;

тюнер для телевізора, вартістю 800 грн.;

електром'ясорубку вартістю 600 грн.;

холодильну камеру вартістю 2400 грн.;

м'який куточок вартістю 3500 грн.;

диван-ліжко вартістю 1200 грн.;

комод вартістю 300 грн.;

три стільці вартістю 150х3=450 грн.;

10 нових комплектів білизни вартістю 270х10=2700 грн.;

4 подушки з пір'я вартістю 400х2=800 грн.;

2 ковдри вартістю 400х2=800 грн.

блендер-соковижималку вартістю 800 грн.;

килим розміром 3мх4м вартістю 1200 грн.;

килим розміром 1,5мх3м вартістю 1000 грн.;

дві сині доріжки вартістю 700 грн.

на суму 24750 грн. та з метою реального розподілу:

пральну машинку, диван-ліжко, одну подушку з пір'я, килим розміром 1,5мх3м, всього на суму 4900 грн. виділити ОСОБА_7, інше майно на суму 19850 грн. виділити у спільну сумісну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4, витребувавши його з володіння та користування ОСОБА_7;

визнання за ними права спільної сумісної власноті на спільні сімейні грошові заощадження у розмірі 5000 доларів США (129500 грн на час звернення до суду за курсом НБУ), з метою реального розподілу виділити у власність ОСОБА_7 1000 доларів США та виділити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у спільну сумісну власність 4000 доларів США, витребувавши зазначені грошові кошти з володіння ОСОБА_7 та передавши їх у володіння та користування ОСОБА_5 та ОСОБА_4;

визнання за ОСОБА_4 права особистої власності на музичний центр «Айва» вартістю 1500 грн., витребувавши зазначене майно з володіння та користування ОСОБА_7 та передавши у користування ОСОБА_4;

визнання за ОСОБА_5 права особистої власності на електрообігрівач вартістю 400 грн., витребувавши зазначене майно з володіння та користування ОСОБА_7 та передавши у користування ОСОБА_5;

визнання за ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 права особистої власності на мультиварку вартістю 1300 грн., витребувавши зазначене майно з володіння та користування ОСОБА_7 та передавши у користування ОСОБА_4 як законного представника малолітнього ОСОБА_8;

вирішення питання судових витрат.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та, допитана як свідок, пояснила, що проживала з ОСОБА_2 з 1995 року. В 2000 році помер батько відповідача, з 2003 року забрали до себе сина відповідача - ОСОБА_4, проживали разом. ОСОБА_5 став жити в господарстві лише три останні зими. За час спільного проживання тримали господарство, вона обробляла город, працювали, за рахунок отриманих коштів придбали перелічене нею у позові майно. Добудували баню, гараж, утеплили будинок, підбили потолки, переклеювали шпалери. Постільну білизну придбавала особисто, грошей на її придбання не давали. ОСОБА_4 не брав участі у придбанні майна, так як пішов у армію, потім навчався. ОСОБА_4 давав гроші, коли вварювали котел. Харчувалися разом, однак продукти купляли окремо. ОСОБА_5 жив у приміщенні літньої кухні лише взимку. Так як її мати захворіла,15.05.2016 вона змушена була переїхати до господарства по АДРЕСА_2, щоб доглядати за матір'ю. Через якийсь час ОСОБА_2 повідомив, що більше з нею не живе, сказав, щоб приїхала за речами. З його дозволу вона забрала речі: телевізор з тюнером, пральну машинку, холодильник, м'який куточок, ковер, 3 стулки, комод, блендер, мультиварку, музичний центр, 3 комплекти постільної білизни, 2 подушки, 2 синіх доріжки, килим 1,5мх3м, 2 кольорових покривала, 4 материних курки, 4 курки та 4 кролів. Автомобіль залишився у відповідача. Замків вона не ламала. Обігрівач купляли разом, бо ОСОБА_5 залишив козенят, приміщення потрібно було обігрівати. Музичним центром користувалися всі, однак вона погоджується його віддати. Грошових коштів вона не брала, їй взагалі не було нічого відомо про ці кошти. Куртку вона придбала за особисті кошти для ОСОБА_2, однак коли

стосунки припинилися, вона її продала. В будинку по АДРЕСА_2, газ робив зять. ОСОБА_2 зварив гараж, а її мати залатила йому за це гроші - 400 грн. На її будинок спільні кошти не витрачалися. Наполягає на задоволенні заявлених нею вимог.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, зазначив, що відповідач ухилився від проведення експертизи, не допустивши експерта та позбавивши можливості надати докази в підтвердження здійснених у господарстві за час спільного проживання поліпшень.

Відповідач, допитаний як свідок, зазначив, що познайомився з позивачкою у 1997 році та до 2005 року з нею епізодично зустрічався, вона інколи допомагала обробляти город, приходила в гості, її речей не було. В 2003 році він утеплив будинок, в 2004 році зробив котельню. В 2005 році припинив стосунки з ОСОБА_7, а з серпня 2008 року стосунки відновили та стали проживати однією сім'єю, з ними також проживали його син ОСОБА_4 (з 2002 р.) та брат ОСОБА_5 (з народження). Тримали господарство 20 курей, як на два господарства, обробляли город. За час спільного проживання клеїли шпалери в будинку, можливо щось підфарбовували, тобто робили поточний ремонт. Автомобіль придбали за кошти його, брата та сина, ОСОБА_7 участі в цьому не приймала. В 2016 р. приїхав з роботи, ОСОБА_7 вдома вже не було, свої речі вона забрала, залишилися лише зимові речі. Він пропонував їй поділити майно, однак ОСОБА_7 не приїжджала. Потім, була субота, подзвонила невістка, яка повідомила, що ОСОБА_7 вивезла речі. Також зникли 5000 доларів США, які лежали в кармані дублянки, які вони з братом накопичували з 2004 року і про які знала ОСОБА_7 Він працював, отримував добру платню. Всі речі придбавалися за його кошти. Музичний центр він подарував сину, мультиварку купив онукові, обігрівач подарували брату на роботі, блендер купляв його син, килим 1,5мх3 м залишився від поділу майна з першою дружиною, особисто придбав чоловічу куртку. В господарстві ОСОБА_7 поліпшення робилися за його кошти. Він особисто купляв листи для гаража, металочерепицю, металопрофіль, бруски для літнього душу. За його кошти також будинок газифікували. Тому наполягає на задоволенні заявлених ним вимог.

Третя особа ОСОБА_5, допитаний як свідок, пояснив, що проживає в будинку по АДРЕСА_1 все своє життя. Після смерті батька проживали з братом, вели спільне господарство. В 1997 році брат розлучився з дружиною, в 2003 р. повідомив, що познайомився з ОСОБА_7, потім сказав, що розірвав стосунки. В 2008 р. повідомив, що помирився і з листопада 2008 р. ОСОБА_7 стала жити у їх господарстві. З 2010 року стала жити співмешканка ОСОБА_4, в 2013 р. народився ОСОБА_8 Жили разом, харчувалися разом. Гроші він віддавав брату, все необхідне купляли. Він придбав дачу в Доброславівці, щоб тримати пасіку. Особисто він речей не купляв, обігрівач йому подарували на роботі. 01.05.2016 ОСОБА_7 виїхала до матері. 11.06.2016 приїхала, забрала курей, кролів, потім 15.06.2016 виявили, що вибиті двері, вивезені речі. З 2004 року вони збирали гроші у доларах: 1800 доларів США його та 3200 доларів США брата, збиралися купити трактор. Після 15.06.2016 грошей не було. В 2004 р. купили автомобіль, гроші на нього були спільні - його, брата та племінника. Автомобіль використовували за необхідності. Так як речі придбавали за спільні кошти, наполягає на задоволенні заявлених ним вимог.

Третя особа ОСОБА_4 пояснив, що вперше ОСОБА_7 побачив у 1997-1998 р. З 2000 р. не бачив, приїжджала співмешканка ОСОБА_10, з якою батько жив. В 2005 р. батько жив сам, інколи приходила ОСОБА_7, готувала їсти. Спільно з батьком стала проживати з 2008 р., коли батько представив її як дружину. Проживали разом, всі брали участь в утриманні будинку, спільно харчувалися. Кошти надвали по мірі можливості. В 2008 р. батько збирав гроші на автомобіль, він дав 10000 грн. на його придбання. З 2010 р. в будинку також стала проживати його співмешканка ОСОБА_6 Особисто йому належав музичний центр, мультиварку батько подарував його сину ОСОБА_8, він примав участь у придбанні пральної машинки, холодильника, телевізора, тюнера, холодильної камери, блендера, килима 3мх4м. У придбанні електром'ясорубки, м'якого куточка, дивану-ліжка, комоду, постільної білизни, подушок, ковдр, килиму 1,5мх3м участі не приймав. Щодо грошових коштів у доларах США йому не було відомо. Наполягає на задоволенні заявлених ним вимог.

Третя особа ОСОБА_6, допитана як свідок, пояснила, що по АДРЕСА_1 вона проживає з 2010 року як фактична дружина ОСОБА_4 Разом там проживали ОСОБА_2 з ОСОБА_7, ОСОБА_5, який протягом жовтня-квітня переважно проживав у кухні, переважно харчувався сам та прав свої речі самостійно вручну. Перші 2 роки вони з ОСОБА_2 оплачували комунальні платежі, останні роки платили порівну з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 В 2013 р. зовні утепляли будинок пінопластом, з робітниками розраховувався ОСОБА_2 В середині будинку ніяких робіт не робили. В своїй кімнаті вони переклеїли шпалери, обклали сходи плиткою. У спільному користуванні були холодильник, телевізор, електром'ясорубка, обігрівач, холодильна камера. Комод, ковдри, килими були ОСОБА_2. Їм належав музичний центр. Блендер вона подарувала ОСОБА_7, соковижималка була ще раніше. Мультиварку батько подарував ОСОБА_8 Потім в 2016 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розійшлися, в її присутності ОСОБА_7 забирала кролів, курей, свої речі. Через деякий час після того вона прийшла з роботи близько 18 год. та побачила, що зламані двері, все перевернуте, зникли холодильник, м'який куточок, пральна машинка. Прийшов ОСОБА_4 та зателефонував у поліцію.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є сусідкою і ще ОСОБА_12 скаржився, що як прийшла ОСОБА_7 в господарство, то стали зникати речі: валянки, нові мішки. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 то сходилися, то розходилися. ОСОБА_7 допомагала ховати батька ОСОБА_2, потім перестала ходити.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що з 1965 р. знає ОСОБА_7, знає ОСОБА_2 та його родичів. В 1997 р. вона пішла на пенсію і з цього року ОСОБА_7 стала проживати з ОСОБА_2, перейшла на АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 По АДРЕСА_2 ОСОБА_2 нічого не робив, коли ОСОБА_7 приїжджала до матері, ОСОБА_2 її висаджував та чекав, не заходив. В будинку по АДРЕСА_2 проводили газ, однак вона не пам'ятає, коли саме. Гараж та літній душ робили в 2014 р., в 2014 р. робили галерею, переставили вікна - 6 вікон в будинку та 2 вікна в кухні, міняли вхідні двері. На даху міняли шифер в 2016 р. Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що ОСОБА_2 працював у м. Києві.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що ОСОБА_7 проживала АДРЕСА_1 близько 20 років. Знає ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з 1997-1998 р.р., коли вони стали жити спільно. Коли він працював і вранці виходив на роботу, то бачив ОСОБА_7, яка виходила АДРЕСА_2. По вулиці люди говорили, що ОСОБА_7 живе з ОСОБА_2 На даний час ОСОБА_7 проживає по пров. Кооперативний. Напередодні виклику до суду до нього приходила жінка, яка назвалася дружиною ОСОБА_2 та прохала не йти свідчити до суду.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона живе за п'ять будинків по сусідству. Коли вона прийшла жити в 2000 р., ОСОБА_7 вже постійно жила у ОСОБА_2 Часто влітку на вулиці збираються мешканці, спілкуються, ОСОБА_7 до неї заїжджала, коли їхала додому в буд. АДРЕСА_2. Їй відомо, що там також проживають син ОСОБА_2 та взимку проживає його брат. Коли додому приїжджав ОСОБА_2, там відрау починали роботися якісь роботи - привозли дрова, щебінь. ОСОБА_7 займалася господарством. Одного разу по вулиці ловили нутрію, більше ніхто по вулиці нутрій не тримав. Років 5-6 тому тримали кіз, вона допомагала чистити їм буряки. Зараз ОСОБА_7 там не проживає.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що проживає АДРЕСА_1, з народження. По сусідству жили сім'я ОСОБА_2. ОСОБА_7 з'явилася по АДРЕСА_2 після розлучення ОСОБА_2 з першою дружиною. Батько ще був живий, ОСОБА_7 на час смерті батька проживала в будинку, потім деякий час не жила, потім знову проживала. На той час він працював за межами України, приїжджав епізодично. З 2008 р. стала проживати постійно, жили добре, ОСОБА_7 брала участь в утриманні господарства. Також там живуть ОСОБА_5, ОСОБА_4 та його жінка. Десь у 2012 р. будували котельню, утепляли будинок, роботи виконували наймані робітники. В травні 2016 р. він почув грохіт, якісь хлопці гупали в двері, потім під'їхала машина стали грузити речі: холодильник, пральну машину. Потім під'їхав автомобіль «таксі» і ОСОБА_7 поїхала з дому. Він не знав, що на той час ОСОБА_7 та ОСОБА_2 разом вже не проживали.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що по АДРЕСА_3 проживає

давно, знав ще батька ОСОБА_2 За життя батька ОСОБА_2 ОСОБА_7 з'являлася, потім уходила, у ОСОБА_2 проживали і інші жінки. Ще за життя батько ОСОБА_2 заготовив матеріали, побудували будинок, баню. Можливо, щось розбудовували - йому достеменно не відомо. Перша дружина ОСОБА_2 приїжджала разів три, ОСОБА_7 її «ганяла», ще жила в 2004р. чи в 2005 р. незначний час жінка на ім'я ОСОБА_18, у 2006 р. чи 2007 р. деякий час жінка на ім'я ОСОБА_10. Коли про це дізнавалася ОСОБА_7, то влаштовувала сварку. З 2008 р. ОСОБА_7 стала жити постійно до 2016 р. ОСОБА_5 все життя проживав у будинку, тримає гусей, свиней, бджіл, кіз. ОСОБА_2 також тримав гусей, курей, бджіл. Котельню добудовували після смерті батька, будинок утепляли близько 2011 р., наймали людей. 15.06.2016 він почув стук, вийшов у двір, побачив хлопців які стояли на дорозі, зять ОСОБА_7 відчинив хвіртку, хлопці зайшли, під'їхала «фура», погрузили крісла, пральну машинку, холодильник, стулки, ліжка, чайник, сковорідку, Він не підходив, так як вважав, що хтось переїжджає. Машина поїхала, зять довго возився з хвірткою, бо та не зачинялася. Під'їхало «таксі», ОСОБА_7 та її зять поїхали.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що її дочка ОСОБА_7 жила з ОСОБА_2 з 1996 р. і до 2016 р. Вона була у них у гостях, жили як сім'я. Дочка варила їсти, обробляла город. Разом з ними жив син ОСОБА_2, який потім одружився. Брат ОСОБА_2 жив у селі, в нього своє господарство. Дочка з ОСОБА_10 тримали курей. ОСОБА_2 мало приходив у гості. По АДРЕСА_2 ОСОБА_2 допоміг зробити гараж ( заплатила 500 грн., матеріал купляла сама). Дах не переробляв, забор поставив доччин зять. Вона у своїй хаті купляла котел, міняла шифер. ОСОБА_2 не допомагав ні роботою, ні грошима.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що є кумою ОСОБА_7 Вони разом виходили заміж у 1996 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 спочатку деякий час проживали у ОСОБА_7, а потім у ОСОБА_2 Коли стали жити разом, попередня жінка ОСОБА_2 все забрала, тому надбавали все разом. Часто була в гостях. ОСОБА_7 була як господиня, вели господарство, тримали свиней, індоутят, кіз, нутрій. Разом будували баню, гараж, свердловину, котельню. Останніх сім років у неї не була. Коли була, то брата не бачила, син став проживати десь з 2002 р. У ОСОБА_7 захворіла мати, вона пішла її доглядати, а ОСОБА_2 це не сподобалося, тому він перекинув її особисті речі через забор.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що з 2001 р. працювали з ОСОБА_7 в одному колективі. На той час ОСОБА_7 проживала разом з ОСОБА_2, вели господарство (утята, кури, свині, нутрії, кролі). Сина ОСОБА_2 привезли в 2002 році, город обробляла ОСОБА_7, син по господарству не допомагав. Вона допомагала готувати, коли сина забрали в армію, разом зустрічали чи то 2005, чи то 2006 ОСОБА_21 рік. Відвідувала десь раз у місяць. ОСОБА_7 готувала їсти, обробляла город, прибирала. Знає, що придбавали диван, два крісла, побудували баню, котельню, робили ремонт у кухні - замінили вікна, робили поточні ремонти. Востаннє була в гостях років 5 тому. На той час брата не бачила. Бачила ОСОБА_2 та його дружину.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що до 1997 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 і ще три роки проживала у них. Свекор помер післ того, як вона виїхала. Гараж, сарай будував ще свекор у 1989 році, плитка була покладена в 1985 році, баню будували свекор, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Суд вислухав пояснення сторін, третіх осіб, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

При цьому, за змістом ч. 6 ст. 235 ЦПК України та з врахуванням абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи щодо встановлення юридичного факту, якщо це пов'язано з вирішенням спору, розглядаються в порядку позовного провадження.

Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Сімейним кодексом України в редакції, яка набрала чинності з 01.01.2004 р., а тому такий факт може бути встановлений судом лише з моменту набрання чинності зазначеної норми закону, тобто з 01 січня 2004 року.

До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для встановлення факту проживання сторін однією сім'єю без укладення шлюбу за період до 01 січня 2004 р.

Відповідно до положень ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Так, позивачка стверджує, що проживала з відповідачем з 1997 року, відповідач пояснив, що до 2008 року підтримував з позивачкою епізодичні стосунки, факт проживання з ОСОБА_7 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2008 року визнає.

Разом з тим, згідно пояснень свідків ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, станом на 01.01.2004 р. ОСОБА_7 проживала АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2, підтримувала там господарство, обробляла город, приймала гостей, святкували родинні свята.

Свідок ОСОБА_17 зазначив, що до 2008 р. з ОСОБА_2 проживали деякий незначний час інші жінки, разом з тим, сам свідок пояснив, що після того ОСОБА_7 влаштовувала сварку, що підтверджує, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 вже на той час були наявні взаємні права та обов'язки. Крім того, суд критично оцінює покази свідка щодо дати, з якої ОСОБА_7 проживала постійно, оскільки свідок з певним сумнівом зазначає про період, в якому проживали у ОСОБА_2 інші жінки, натомість впевнено стверджує час, з якого у господарстві проживала ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_16 також підтвердив факт проживання у господарстві ОСОБА_2 ОСОБА_7 Разом з тим, його покази щодо епізодичного проживання ОСОБА_7 до 2008 р. та твердження, що постійно ОСОБА_7 проживала з ОСОБА_2 з 2008 р. суд оцінює критично, оскільки свідок зазначив, що на той час працював за межами країни, вдома був епізодично.

Аналізуючи належність, допустимість та достовірність окремо кожного доказу, дослідженого під час розгляду справи судом, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність факту проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_2 однією сім'єю без укладення шлюбу з 01.01.2004 по 16.05.2016.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», відповідних норм ЦК Української РСР та з урахуванням п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Правила статей 22, 28, 29 КпШС України в цих випадках не застосовуються.

Так, згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Частиною 2 ст. 112 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток.

За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону «Про власність», ст. 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст.17 Закону України «Про власність»), тощо.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.12.2013 року № 6-135цс13.

Згідно до положень ст. 74 СК України, які набрали чинності з 01.01.2004, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України.

Главою 8 СК України регулюються питання права спільної сумісної власності подружжя.

Так, за загальним правилом, майно, придбане за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) не мав самостійного заробітку ( ст. 60 СК України).

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно:

1)набуте до шлюбу;

2)набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3)набуте за час шлюбу, але за кошти, які особисто належали особі ( ч. 1 ст. 57 СК України ).

Однак, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності ( ст. 62 СК України).

Дружина, чоловік мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності ( ст. 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ст. 70 СК України).

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, за відсутності домовленості про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду ( ст. 71 СК України).

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільною сумісною власністю є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу такого майна вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або законом (ст. 378 ЦК України).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним ( ст. 387 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні спору щодо належності майна та порядку його розподілу, суд виходить з наступного.

Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_6 від 15.07.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1874, ОСОБА_7 на праві приватної власності належить ? частина житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в м. Охтирка Сумської області по АДРЕСА_2, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2009 № 23445240. Інша частина

зазначеного домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_19, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_5 від 15.07.2009, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1871, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2009 № 23445306.

З матеріалів інвентарної справи № 4671 на домоволодіння № 16 по пров. Червоному (на даний час - пров. Красивому) в м. Охтирка Сумської області вбачається, що житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за вказаною адресою, належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 05.02.1996, зареєстрованому в реєстрі за № 2-395, та ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 01.04.1996, зареєстрованому в реєстрі за № 2-723.

З будинкової книги для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1 вбачається, що за зазначеною адресою зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Згідно довідки від 11.08.2016 № 173, виданої квартальним комітетом «Восьма сотня», ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1, і має такий склад сім'ї: ОСОБА_5 - брат, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_23 - онук, ОСОБА_6 невістка, яка фактично проживає за вказаною адресою, але зареєстрована в АДРЕСА_2.

Таким чином, зазначене майно не має режиму спільного сумісного, оскільки ? частина будинку по АДРЕСА_1 була набута ОСОБА_2 до того часу, коли він став проживати однією сім'єю з ОСОБА_7, а ОСОБА_7 отримала ? частку у будинку по АДРЕСА_2 у спадок.

Позивачкою порушується питання про відшкодування ? частини вартості незавершеного будівництва бані, кочегарки, гаражу, свердловини та компенсації ? частини вартості невід'ємних поліпшень у ванній кімнаті, коридорі, кухні, фасаду будинку, здійснених в господарстві по АДРЕСА_1

Відповідачем порушується питання про визнання права власності на ? частину вартості використаних матеріалів та виконаних робіт у будинку по АДРЕСА_2 Сумської області.

Третіми особами порушується питання про визнання за ними права спільної сумісної власності на будівельні матеріали та обладнання, використане в господарстві по АДРЕСА_2 Сумської області.

На підтвердження своїх вимог в цій частини позивачка посилається на локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на вартість робіт по житловому будинку, складений ТОВ «Тростянецький АГРОПРОМБУД», оскільки відповідач ухилився від проведення будівельно-технічної експертизи для визначення вартості будівельних і ремонтних робіт, проведених у будинку по АДРЕСА_1, власні покази, надані нею як свідком; покази свідка ОСОБА_20, яка пояснила, що в господарстві по АДРЕСА_1 будували баню, котельну, гараж, свердловину та свідка ОСОБА_21, яка пояснила, що їй відомо, що в господарстві будували котельну, баню, ремонт у кухні та поточні ремонти.

Крім того, показами третьої особи ОСОБА_6, наданими нею в якості свідка, та показами свідка ОСОБА_16 підтверджується, що в господарстві здійснювали утеплення будинку, будували котельню близько 2012-2013 рр.

Згідно висновку комплексної судової автотоварознавчої, товарознавчої, будівельно-технічної експертизи № 80/81/82/83/84/85/86/87/88/89/90 від 19.04.2017 визначити вартість на час проведення експертизи будівель та споруд в господарстві за адресою: м. Охтирка, АДРЕСА_1 Сумської області, а також використаних матеріалів та виконаних робіт у будинку за зазначною адресою не видається можливим, оскільки доступ до об'єктів дослідження не був наданий.

Разом з тим, господарство по АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю.

Незважаючи на те, що відповідач ухилився від проведення експертизи для визначення вартості використаних матеріалів та виконаних робіт, суд позбавлений можливості визнати цей факт, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження придбання

матеріалів, які в наступному були використані для поліпшення частини будинку та господарських приміщень, належних саме ОСОБА_2, а також в підтвердження вартості виконаних робіт для поліпшення частини будинку та господарських приміщень, належних ОСОБА_2 Крім того, не надано доказів в підтвердження належності незавершеного будівництва бані, гаражу та кочегарки саме ОСОБА_2

Оскільки кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами свої вимоги, а також враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що в цій частині вимоги позивачки задоволенню не підлягають, як не доведені.

На підтвердження своїх вимог відповідач посилається на відповідь Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» від 18.07.2017 № Sm16.1-ЛВ-3100-0717, згідно якої об'єкт споживача за адресою: АДРЕСА_2, м. Охтирка, Сумської області був газифікований в 1993 році, згідно виконавчої документації встановлений один газовий прилад - плита газова чотирьохкамфорна; в 2009 році виконані будівельно-монтажні роботи по встановленню опалювального приладу та вузла обліку; експлуатуються опалювальний прилад Атон АОГВ-10, плита газова чотирьох камфорна та вузол обліку газу марки Самгаз G-4 та на висновок комплексної судової автотоварознавчої, товарознавчої, будівельно-технічної експертизи № 80/81/82/83/84/85/86/87/88/89/90 від 19.04.2017, згідно якого на дату складання висновку вартість будівельних і ремонтних робіт, які значаться проведеними у домоволодінні за адресою: м. Охтирка, АДРЕСА_2 Сумської області, при виконанні робіт господарським способом, з урахуванням покриття загальновиробничих витрат, фіксованого податку, ПДВ на вартість матеріалів, складає 50807 грн. та на висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1370 від 24.10.2017, яким визначено, що на дату складання висновку вартість використаних матеріалів та виконаних робіт у будинку за адресою: м. Охтирка, АДРЕСА_2 Сумської області по придбанню газового обладнання: оплювального приладу марки Атон АОГВ-10 та вузла обліку газу марки Самгаз G-4 та приладів системи опалення, підключенню системи газопостачання та системи опалення, при виконанні робіт господарським способом, з урахуванням покриття загальновиробничих витрат, фіксованого податку, ПДВ на вартість матеріалів, складає 15829 грн.

Разом з тим, суду не надано доказів проведення робіт по поліпшенню домоволодіння по АДРЕСА_2 за спільні сумісні кошти членів сім'ї, оскільки свідок ОСОБА_19 пояснила, що в будинку, співвласником якого вона є і там постійно проживає, ОСОБА_2 допоміг зробити гараж, при цьому вона заплатила йому 500 грн., матеріал купляла сама, дах не переробляв, забор поставив доччин зять. Вона купляла котел, міняла шифер, ОСОБА_2 не допомагав ні роботою, ні грошима. Свідок ОСОБА_13, яка проживає по про. Кооперативному, м. Охтирка, пояснила, що по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 нічого не робив, коли ОСОБА_7 приїжджала до матері, ОСОБА_2 її висаджував та чекав, не заходив.

Будь-яких доказів на спростування цих обставин та в підтвердження придбання матеріалів та виконання робіт по АДРЕСА_2 за спільні сумісні кошти відповідачем та третіми особами не надано, в зв'язку з чим вимоги відповідача щодо визнання за ним права власності на ? частину використаних матеріалів та виконаних робіт та визнання за третіми особами права власності на будівельні матеріали та обладнання задоволенню не підлягають.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 30 від 16.04.2008 ОСОБА_18 придбав автомобіль ВАЗ 210700-20, кузов НОМЕР_2, за 34350 грн.

Згідно висновку комплексної судової автотоварознавчої, товарознавчої, будівельно-технічної експертизи № 80/81/82/83/84/85/86/87/88/89/90 від 19.04.2017 ринкова вартість легкового автомобіля марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2008 року випуску, червного кольору, станом на 04.04.2017 складає 56840 грн.

Сторони визнають, що за час спільного проживання сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу було придбане майно: 3 комплекти постільної білизни, вартістю 270 грн. за комплект на суму 810 грн.; два покривала на суму 1200 грн.; пральна машинка «Зануссі» вартістю 2500 грн.; двокамерний холодильник вартістю 3000 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю

2000 грн.; тюнер для телевізора, вартістю 800 грн.; електром'ясорубка вартістю 600 грн.; холодильна камера вартістю 2400 грн.; м'який куточок вартістю 3500 грн.; комод вартістю 300 грн.; три стільці вартістю 150х3=450 грн.; 2 подушки з пір'я вартістю 200х2=400 грн.; 2 ковдри вартістю 400х2=800 грн.; килим розміром 3мх4м вартістю 1200 грн.; килим розміром 1,5мх3м вартістю 1000 грн.; дві сині доріжки вартістю 700 грн., а також 4 курей та 4 кролів.

Позивачка також визнає належність ОСОБА_4 музичного центру, як його особистої власності.

Оскільки зазначені обставини сторонами визнаються, відповідно до положень ст. 61 СК України, вони не потребують доведення.

Як вбачається з довідки, виданої Підприємством Сумської облспоживспілки «Охтирський ринок», станом на 06.06.2017 середньоринкові ціни становлять на курку домашню - 70 грн за 1 кг, кроля домашнього - 70 грн за 1 кг.

Спільне придбання іншого майна, зазначеного у позові позивачки, заперечує відповідач, спільне придбання іншого майна, зазначеного у зустрічному позові відповідача, заперечує позивачка.

Третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 зазначає, що він брав участь у придбанні пральної машинки, холодильника, телевізора та тюнера, холодильної камери, килиму розміром 3мх4м, оскільки проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 Крім того, дава кошти на придбання ОСОБА_2 автомобіля.

Третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_5 зазначає, що давав ОСОБА_2 гроші на придбання речей, які той вважав необхідними купити, в тому числі, давав кошти на придбання автомобіля для спільного використання, крім того, обігрівач є його особистою власністю, так як був йому подарований.

Участь ОСОБА_4 у спільному придбанні майна заперечує позивачка, зазначаючи, що участі у витратах ОСОБА_4 не брав, оскільки спочатку не мав фінансової можливості, а з 2010 р. став проживати сім'єю із ОСОБА_6 та фактично витрачав кошти вже на свою сім'ю.

Також заперечує участь ОСОБА_5 у спільному придбанні майна, оскільки той проживав лише у зимовий період в приміщенні літньої кухні та вів власне господарство.

Свідок ОСОБА_6 у своїх показах зазначила, що з того часу, як вона стала проживати разом з ОСОБА_4, а саме з 2010 р., ОСОБА_5 у період з квітня по жовтень переважно проживав у кухні, переважно харчувався сам та прав свої речі вручну. Вони з ОСОБА_4 проживали в окремій кімнаті, де робили поточний ремонт. У спільному користуванні були холодильник, телевізор, електром'ясорубка, обігрівач. Блендер вона подарувала ОСОБА_7 Комод, ковдри, килими були ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ОСОБА_2 подарував мультиварку її сину ОСОБА_8, щоб вона мала можливість для нього готувати потрібні страви.

Також свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_20 зазначали, що на той час, як вони відвідували господу по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 там не бачили.

Свідок ОСОБА_19 стверджувала, що ОСОБА_5 має своє господарство у селі.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_2 тримав гусей, курей та ОСОБА_5 тримав гусей, курей, тобто, кожен з них вів своє господарство.

Такі покази є логічними, виходячи з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є співвласниками домоволодіння з визначеними частками, а також узгоджуються між собою.

Таким чином, аналізуючи покази свідків та письмові докази, суд вважає сумнівними твердження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо їх фінансової участі у придбанні зазначеного спірного майна, в тому числі передачу коштів на придбання автомобіля. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, третіми особами не надано.

Рішенням Охтирського міського суду від 11.08.1997 № 2-96/1997 затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_12 та ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_12 із майна виділяється: меблевий гарнітур «Зоряна», меблевий гарнітур «Темп», килим 2х3м червоного кольору, холодильник «Днепр» та грошова компенсація за бензопилу «Урал» - 100 грн. ОСОБА_2 із майна виділяється диван-ліжко «Малютка», відеомагнітофон «Акай», килим 3х4м, порохотяг «Ракета».

Отже, відповідачем доведено, що бензопила належить до його особистого майна.

Доказів спільного придбання інших зазначених у позовах речей, сторони не надали.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_2 легкового автомобіля марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 56840 грн.; 3 комплектів постільної білизни, вартістю 270 грн. за комплект на суму 810 грн.; двох покривал на суму 1200 грн.; пральної машини «Зануссі» вартістю 2500 грн.; двокамерного холодильника вартістю 3000 грн.; телевізора «Самсунг» вартістю 2000 грн.; тюнера для телевізора, вартістю 800 грн.; електром'ясорубки вартістю 600 грн.; холодильної камери вартістю 2400 грн.; м'якого куточка вартістю 3500 грн.; комоду вартістю 300 грн.; трьох стільців вартістю 150х3=450 грн.; 2 подушок з пір'я вартістю 200х2=400 грн.; 2 ковдр вартістю 400х2=800 грн.; килиму розміром 3мх4м вартістю 1200 грн.; килиму розміром 1,5мх3м вартістю 1000 грн.; двох синіх доріжок вартістю 700 грн.,обігрівача вартістю 400 грн., а також 4 курей вартістю 150 грн. за одну на суму 600 грн., та 4 кролів, вартістю 300 грн за одного на суму 1200 грн.

Крім того, підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на музичний центр, визнання за ОСОБА_8 права власності на мультиварку та витребування зазначених речей у ОСОБА_7, оскільки остання не має правових підстав для утримання цього майна.

Відповідачем та третіми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені вимоги про визнання спільним сумісним майном грошових коштів у розмірі 5000 доларів США, які, за його твердженнями, зникли після того, як ОСОБА_7 у його відсутність забрала з будинку майно.

Позивачка заперечує факт самовільного заволодіння грошовими коштами з тих підстав, що їй взагалі не було відомо про їх існування.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що йому не було відомо про існування заощаджень в іноземній валюті.

ОСОБА_5 стверджував, що вони з ОСОБА_2 збирали грошові кошти на придбання трактора і його частина заощаджень складає 1800 доларів США, а частина ОСОБА_2 складає 3200 доларів США.

У суду відсутні підстави для сумніву у показах ОСОБА_2 та ОСОБА_5 щодо факту наявності грошових заощаджень, однак, допитана в якості свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показів ОСОБА_7 стверджує про свою необізнаність щодо існування цих коштів та заперечує, що вона цими коштами заволоділа.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту існування грошових заощаджень у розмірі 5000 доларів США та заволодіння ними ОСОБА_7 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не надали, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_2, ОСОБА_24 та ОСОБА_4 в цій частині.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про відшкодування вартості належної йому куртки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог в цій частині, оскільки ОСОБА_7 пояснила, що вона за власні кошти придбала куртку для ОСОБА_2, однак після погіршення стосунків її продала.

Доказів про те, що річ була передана на відповідній правовій підставі ОСОБА_2, а, отже, перейшла у його особисту власність, суду не надано.

Вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя, суд виходить з наступного.

Спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_2 визнано легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 56840 грн.; 3 комплекти постільної білизни, вартістю 270 грн. за комплект на суму 810 грн.; два покривала на суму 1200 грн.; пральну машину «Зануссі» вартістю 2500 грн.; двокамерний холодильник вартістю 3000 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 2000 грн.; тюнер для телевізора, вартістю 800 грн.; електром'ясорубка вартістю 600 грн.; холодильна камера вартістю 2400 грн.; м'який куточок вартістю 3500 грн.; комод вартістю 300 грн.; три стільці вартістю 150х3=450 грн.; 2 подушки з пір'я вартістю 200х2=400 грн.; 2 ковдри вартістю 400х2=800 грн.; килим розміром 3мх4м вартістю 1200 грн.; килим розміром 1,5мх3м вартістю 1000 грн.; дві сині доріжки вартістю 700 грн.,обігрівач вартістю 400 грн., а також 4 курей вартістю 150 грн. за одну, та 4 кролів, вартістю 300 грн. за одного.

Позивачка не заперечує проти залишення у власності відповідача автомобіля, вартістю 56840 грн. Вартість решти майна складає 23460 грн.

Враховуючи позицію позивачки, яка не заперечує проти присудження відповідачу автомобіля, з урахуванням положень щодо рівності часток у праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку про присудження відповідачу автомобіля, та присудження позивачці в порядку реального поділу спільного сумісного майна решти майна, зі стягненням з відповідача на користь позивачки в рахунок компенсації вартості її частки 16690 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 5) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Згідно положень ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На підтвердження понесених витрат ОСОБА_7 надані квитанції про сплату судового збору та квитанції про сплату за проведення експертиз.

Таким чином, виходячи з документально підтверджених витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, а також виходячи з розміру задоволених вимог, суд дійшов висновку, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування судових витрат 2129,35 грн (551,20 грн (судовий збір за вимогу немайнового характеру) + (1624,78 грн (судовий збір за вимоги майнового характеру) + 4764,50 грн (витрати за проведення експертизи)) х 24,7 % (частина задоволених вимог майнового характеру)).

На підтвердження понесених витрат ОСОБА_2 надані квитанції про сплату судового збору, договір про надання правової допомоги ОСОБА_3, акти виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та квитанції про оплату правової допомоги, а також квитанції про сплату за проведення експертиз.

Таким чином, виходячи з документально підтверджених судових, а також виходячи з розміру задоволених вимог, суд дійшов висновку, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат 4352,80 грн ((1787,71 грн (судовий збір) + 3742,50 грн (витрати за проведення експертизи) + 13850 грн (витрати на правову допомгу)) х 22,46 % (частина задоволених вимог)).

На підтвердження понесенитх витрат ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 надана квитанція про сплату судового збору в сумі 1735,71 грн.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено, а позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково, у частці в розмірі 2,65 %, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 23 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 62, 69, 70, 71, 74, 368, 387 СК України, ст. 10, 11, 59-61, 79, 84, 88 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з 01 січня 2004 року по 18 травня 2016 року.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_7 право власності на наступне майно:

3 комплекти постільної білизни, вартістю 270 грн. за комплект на суму 810 грн.;

два покривала на суму 1200 грн.;

пральну машину «Зануссі» вартістю 2500 грн.;

двокамерний холодильник вартістю 3000 грн.; телевізор «Самсунг» вартістю 2000 грн.;

тюнер для телевізора, вартістю 800 грн.;

електром'ясорубка вартістю 600 грн.;

холодильна камера вартістю 2400 грн.;

м'який куточок вартістю 3500 грн.;

комод вартістю 300 грн.;

три стільці вартістю 150х3=450 грн.;

2 подушки з пір'я вартістю 200х2=400 грн.;

2 ковдри вартістю 400х2=800 грн.;

килим розміром 3мх4м вартістю 1200 грн.;

килим розміром 1,5мх3м вартістю 1000 грн.;

дві сині доріжки вартістю 700 грн.;

обігрівач вартістю 400 грн.;

4 курей вартістю 150 грн. за одну;

4 кролів, вартістю 300 грн. за одного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 в рахунок компенсації вартості ? частини належного їй майна 16690 ( шістнадцять тисяч шістсот девяносто) грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 56840 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити за недоведеністю.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на музичний центр вартістю 1500 грн. та витребувати його у ОСОБА_7, передавши власнику ОСОБА_4

Визнати за ОСОБА_8 право власності на мультиварку вартістю 800 грн. та витребувати її у ОСОБА_7, передавши законному представнику малолітнього власника ОСОБА_4

В задоволенні решти вимог відмовити за недоведеністю.

В задоволенні вимог ОСОБА_5 відмовити за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 2129,35 грн (дві тисячі сто двадцять дев'ять грн 35 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 4352,80 грн (чотири тисячі триста п'ятдесят дві грн 80 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 23 (двадцять три) грн в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко