Справа № 329/1004/17
Провадження № 2/329/361/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Богослова А.В., секретаря судового засідання Силаєвої Т.М.,

- позивача ОСОБА_1,

- представника позивача ОСОБА_2,

- відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Під час розгляду справи представник позивача подала заяву, яку підтримала позивач, про уточнення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що на даний позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 19.02.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 13.09.2017 року відповідач проживає окремо, так як спільне життя в них не склалося. Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, крім того, син є дитиною-інвалідом. Відповідач здоровий, матеріально забезпечений, інших аліментних зобовязань не має.

В судовому засіданні позивача та її представник позов підтримали з підстав, викладених в ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов про стягнення на користь позивача аліментів на утримання їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття визнав повністю. Пояснив, що працює в Чернігівському РЕМ ПАТ Запоріжжяобленерго, однак на даному підприємстві з початку 2017 року періодично затримують виплату заробітної плати, також зазначив, що сплачує кошти за кредитними зобовязаннями, які виникли за період їхнього спільного проживання з позивачем, просив врахувати ту обставину, що має двох непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги. Пояснив, що на даний час допомагає синові, але це відбувається не систематично.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, а також відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дохоидть до наступних висновків.

Як встановлено, позивач та відповідач на даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте з вересня 2017 року відповідач проживає окремо. Від вказаного шлюбу в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖС № 169037, виданого 07.04.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області.

Відповідно до копії корінця медичного висновку № 30 від 04.08.2015, виданого Комунальним закладом Чернігівським центром первинної медико-санітарної допомоги Чернігівської районної ради Запорізької області, ОСОБА_4 є дитиною - інвалідом з діагнозом дитячий церебральний параліч, лівосторонній геміпарез G80.2. Даний факт також підтверджується копією індивідуальної програми реабілітації інваліда № 202 від 01.08.2017, виданої Комунальним закладом Чернігівським центром первинної медико-санітарної допомоги Чернігівської районної ради Запорізької області, виписками з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 6917 від 28.07.2015, № 4716 від 26.05.2016, № 11819 від 15.12.2016.

На теперішній час дитина проживає разом із позивачем. Факт проживання малолітньої дитини з матірю, підтверджується копією довідки про склад сім'ї позивача, виданої Виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області №4225 від 04.10.2017. Копією довідки № 4226 від 04.10.2017, виданої Виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області також підтверджується факт перебування ОСОБА_4 на утриманні позивача.

Згідно довідки про заробітну плату відповідач №1890 від 11.12.2014 останній працює на посаді тракториста в Чернігівському РЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго», і розмір його заробітної плати за період з жовтня 2016 по листопад 2017 року склав 72750 грн 91 коп.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, інших аліментних зобовязань не має.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх розяснень, а також факт проживання відповідача окремо від позивача і їхньої спільної дитини, зважаючи на відсутність між позивачем та відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільної дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_5.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка проживає з матірю та є дитиною-інвалідом, оскільки кошти витрачені на дитину повинні бути достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є матеріально забезпеченим, наявність у відповідача непрацездатних батьків, відсутність рухомого та нерухомого майна. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 19 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 19 жовтня по 18 листопада 2017 року включно.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивача законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, для утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 (одна четверта) частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць за період з 19 жовтня 2017 року по 18 листопада 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

З повним текстом рішення особи, як і беруть участь у справі можуть ознайомитися 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Богослов