Справа № 647/2632/16-ц
№ провадження 2/647/61/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Крамський Д.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного Банку «Брокбізнесбанк»в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про початок ліквідації АТ «Брокбізнесбанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання зобов'язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 20.02.2008 року між АБ «Брокбізнесбанк» та третьою особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №75/2008, відповідно до умов якого банком йому надано кредит грошові кошти в розмірі 80000-00 грн. на строк з 20.02.2008 по 20.02.2018 року включно. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено іпотечний договір №75/2008/1-5 за умовами якого предметом іпотеки є об'єкт нерухомого майна, а саме належна позивачу на праві власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1, у зв'язку з чим внесено відомості до Державного реєстру Іпотек за №6632473. Також 20.02.2008 року за реєстровим номером 6632770 до Єдиного реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна на зазначену квартиру було внесено заборону. Оскільки достроково, належним чином та у повному обсязі виконав свої зобов'язання відповідно до договору перед банком просить визнати зобов'язання за іпотечним договором від 20.02.2008 року №75/2008/1-5 припиненим. Виключити запис з Державного реєстру іпотек від 20.02.2008 року за реєстраційним номером 6632473 про іпотеку об'єкта нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Іпотек від 20.02.2008 року за реєстраційним номером 6632770 про заборону на нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1

В судове засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з підстав, викладений у ньому.

Представник акціонерного Банку «Брокбізнесбанк»в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про початок ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» до суду не з'явився направив суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та письмові заперечення на позов, які зводяться до наступного: у позивача відсутній борг по кредиту, але існує пеня за прострочення сплати заборгованості по процентах, штраф за порушення п.4.2.6 Кредитного договору та п.4.2 Іпотечного договору та інше, що унеможливлює визнання зобов'язання за іпотечним договором припиненим та інші невиконані зобов'язання. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з'явилась до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до поданої заяви не заперечує проти задоволення позову.

Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази .

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав:

Судом встановлено, що 20.02.2008 року між АБ «Брокбізнесбанк» та третьою особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №75/2008, відповідно до умов якого банком йому надано кредит грошові кошти в розмірі 80000-00 грн. на строк з 20.02.2008 по 20.02.2018 року включно.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У статті 526 ЦК України наведено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права і обов'язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотеко держателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку не доведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за Кредитом, сплаті процентів за користування Кредитом, комісії, неустойки за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного Договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено іпотечний договір №75/2008/1-5 за умовами якого предметом іпотеки є об'єкт нерухомого майна, а саме належна позивачу на праві власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Крім того, порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (втратив чинність 31 січня 2013 року).

У зв'язку з укладення Іпотечного договору, об'єктом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1, належна ОСОБА_1 внесено відомості до Державного реєстру Іпотек за №6632473. Також 20.02.2008 року за реєстровим номером 6632770 до Єдиного реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна на зазначену квартиру було внесено заборону 20.02.2009 року ЗАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку, уклали договір страхування майна №004/009-20122, яким було застраховано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.138), що у розумінні п.4.2.6 Кредитного договору №75/2008 від 20.02.2008 року є порушенням з боку позивача щодо строк укладення даного договору. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Дійсним може вважатися лише зобов'язання, що реально існує і засноване на передбачених законом підставах.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у зв'язку із припиненням основного зобов'язання.

Підстави припинення зобов'язання врегульовані Главою 50 ЦК України, серед яких: проведення належним чином виконання зобов'язання; зарахування зустрічних вимог; домовленість сторін; прощення боргу; поєднання боржника і кредитора в одній особі, тощо.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» припиняється іпотека, якою забезпечено дійсне кредитне зобов'язання, що виникло на підставі договору, який укладено відповідно до закону щодо його форми та змісту та за яким відбулася фактична передача грошових коштів від банку до позичальника, й припинилося за однією з підстав, передбачених ст. ст. 598-609 ЦК України або договором, але не пов'язаних із недійсністю кредитного договору, його нікчемністю чи неукладеністю.

Зі змісту розрахунку заборгованості по кредитному договору №75/2008 від 20.02.2008 року наданого АТ «Брокбізнесбанк» вбачається, що Позивачем станом на 21.02.2017 року сплачено в повному обсязі основну суму кредиту та проценти по кредиту, але залишаються не сплаченими, штрафні санкції за порушення умов кредитного договору та договору іпотеки: пеня/неустойка за прострочення сплати заборгованості по кредиту 53,21 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати заборгованості по процентах 116,16 грн., 3 % річних (кредит) 4,59 грн., 3 % річних (проценти) 9,96 грн., сума індексації за прострочення сплати заборгованості по несплаченим % 41,92 грн., штраф за порушення п.4.2.6. кредитного договору 21324,90 грн., штраф за порушення п.4.2., 5.3.2. іпотечного договору 9725,00 грн., на підставі чого загальна сума заборгованості становить 31275,74 грн.

Під час розгляду справи представником позивача було надано квитанцію від 21.03.2017 року про сплату позивачем на рахунок Відповідача коштів у сумі 225,84 грн, що у сумі складає нараховані банком штрафні санкції за порушення умов кредитного договору: пеня/неустойка за прострочення сплати заборгованості по кредиту 53,21 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати заборгованості по процентах 116,16 грн., 3 % річних (кредит) 4,59 грн., 3 % річних (проценти) 9,96 грн., сума індексації за прострочення сплати заборгованості по несплаченим % 41,92 грн.,

Дана квитанція, на думку суду, є доказом у розумінні ст. 60 ЦПК України, на підтвердження відсутності боргу по основному зобов'язанню на час розгляду справи у суді.

Стосовно нарахованих банком штрафу за порушення п.4.2.6. кредитного договору 21324,90 грн., та штрафу за порушення п.4.2., 5.3.2. іпотечного договору 9725,00 грн, суд зауважує наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1 статті 598 ЦК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Враховуючи, що забезпечені іпотекою зобов'язання за кредитним договором є виконаними, зобов'язання за договором іпотеки, яке є похідним від кредитного договору, є припиненим.

Штрафні санкції за неналежне виконання договору іпотеки не є складовою кредитного зобов'язання та не можуть бути підставою для відмови у позові про визнання зобов'язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України в Постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2127цс15.

На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись Законом України «Про іпотеку», ст.ст.509, 526, 598-609 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати зобов'язання за іпотечним договором від 20 лютого 2008 року №75/2008/1-5 припиненим.

Виключити запис з Державного реєстру Іпотек від 20.02.2008 року за реєстраційним номером 6632473 про іпотеку об'єкта нерухомого майна, а саме квартири трикімнатної АДРЕСА_1

Виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Іпотек від 20.02.2008 року за реєстраційним номером 6632770 про заборону на нерухоме майно саме квартиру трикімнатну АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Кириленко