ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1033/17
провадження № 2/753/2908/17
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

"27" січня 2017 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Комаревцева Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у січні 2017 року звернувся до суду з позовною заявою про поділ майна подружжя.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п.22-26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в період шлюбу сторонами було придбане як рухоме, так і не рухоме майно, перелік якого вказано в позовній заяві. Однак, позивач не визначив індивідуальні ознаки майна для його ідентифікації, не обґрунтував з яких міркувань він виходив, визначаючи його вартість, при цьому з врахуванням зносу, не зазначив докази на підтвердження того, що це майно було придбане у шлюбі, зареєстровано за одним із подружжя, та не долучив докази його вартості. При цьому заявляючи вимоги про визнання права власності на кошти та дорогоцінні метали, позивачем не визначено їх розмір та визначено об'єкти, що підлягають поділу.

В той же час відповідно до частини першої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Таким чином, позивач має можливість реалізувати своє право на витребування доказів шляхом звернення до суду із заявою про в порядку визначеному ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, з дотриманням вимог, зазначених у даній статті.

Згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що позивачем не у повному сплачено судовий збір у сумі 4134,00 грн., хоча предметом позову є визнання права власності на: 1/2 частку двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; 1/2 частку нежитлових приміщень з АДРЕСА_3; 1/2 частку нежитлових приміщень з АДРЕСА_4 1/2 частку однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5; 1/2 частку квартири, за адресою: АДРЕСА_1; 1/2 частку гаражу, за адресою: АДРЕСА_6; 1/2 частку земельної ділянки в АДРЕСА_7; 1/2 частку нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_8; 1/2 частку земельної ділянки, АДРЕСА_9; 1/2 частку нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_10 1/2 частину спільно набутих коштів та дорогоцінних металів, що знаходяться на банківських рахунках та на зберіганні в банківських установах, які було відкрито на ім'я відповідача; 1/2 частину майнових прав на квартири, в які інвестовано спільно набуті кошти та будуються БК «АРКАДА», за адресою: АДРЕСА_11

Разом з тим, згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Відповідно до положень частини другої зазначеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене та те, що зміст позовних вимог стосується визнання права власності на майно, яке знаходиться в місті Києві та Київській області, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру судового збору за максимальною ставкою у 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день пред'явлення позову складає 8000 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 3866,00 грн.

Звертаю увагу позивача, що у вказаній категорії справ, не можливо застосувати ставку судового збору при подачі позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу, відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", оскільки вказану позовну заяву про поділ майна подружжя подано позивачем до суду окремо від заяви про розірвання шлюбу.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА