Справа № 466/5457/15 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/306/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2, що також представляє інтереси відповідача ОСОБА_3, представника позивача ЛКП «Тополя - 406» - ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника третьої особи Шевченківської районної адміністрації - ОСОБА_7, третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 13 липня 2016 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Тополя-406» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року позов задоволено.Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 демонтувати самовільно встановлені металопластикові двері у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 демонтувати самовільно встановлені металеві двері на місці підвального вікна у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2.Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відновити до попереднього стану підвальне приміщення згідно поверхового плану на будинок АДРЕСА_2.Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди ЛКП «Тополя-406» та мешканцям будинку АДРЕСА_2 у користуванні та доступі до підвальних приміщень у ІІ під'їзді будинку на АДРЕСА_2.Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ЛКП «Тополя-406» 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі та уточненнях до неї просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Вважає, що рішення підлягає скасуванню через порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновку суду обставинам справи, а також неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні жодні документи, які б підтверджували повноваження представника третьої особи ОСОБА_7, чим грубо порушено норми ЦПК України. Також, зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи. Крім цього, зазначає, що судом не надано можливості прослухати записи фіксування судових засідань, мотивуючи тим що немає такої технічної можливості та на вимогу не надано копії журналу судового засідання, що обмежило його у праві подачі письмових зауважень з приводу його неправильності та неповноти. Також, судом допущено порушення ряду інших норм процесуального права та, зокрема, і його прав сторони у справі. Крім цього, факт самочинного будівництва не може стверджуватися долученою до матеріалів справи копією протоколу про адміністративне правопорушення №13 від 11.06.2015 року, оскільки при розгляді даного протоколу не підтвердилися обставини зазначені у протоколі. Крім цього, судом не враховано, що спірне приміщення належить на праві приватної власності та позивач подавши даний позов втручається у таке та намагається зробити перерозподіл власності на користь третіх осіб.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що їх інтереси в судовому засіданні захищали представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, що, також, представляє інтереси відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на підтримання апеляційної скарги, представника позивача, представника третьої особи Шевченківської районної адміністрації та третіх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що суд, посилаючись, зокрема, на ст. 144 Конституції України, ст.ст. 376, 382 ЦК України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та задовольняючи позов, - виходив з того, що відповідно до Технічного паспорту від 10.08.2009 року на приватизовану квартиру АДРЕСА_2 від 10.08.2009р. квартира розташована на 1 поверсі, 5 поверхового будинку та складається з 1 кімнати, площею - 12.1 кв.м., кухні - 5.6 ванною - 2.2 кв.м., коридору 2.0 кв.м., комірки 0.3 кв.м. веранди 10.3 кв.м. та підвалу 34.3 кв.м., загальна квартири 32.5 кв.м. Після самовільно проведеної реконструкції в підвальному приміщенні влаштовано окремий вхід з вулиці з огорожею земельної ділянки. В підвалі влаштована кухня - 10.2 кв.м., яка на плані квартири зображена літерою XIX; кімната відпочинку - 19.8 кв.м. літ. XX; санвузол - 1.3 кв.м. літ. XXI, санвузол - 3.0 кв.м. літ. XVI. Відповідно до акту № 29 від 11.06.2015 року комісією в складі головного інженера ЛКП «Тополя-406» ОСОБА_12, майстра по експлуатації ОСОБА_13 в присутності мешканців АДРЕСА_2 встановлено, що мешканцями квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5, ОСОБА_2, які не зареєстровані, але проживають у даній квартирі, самочинно змурована цегляна стіна у підвальному приміщенні будинку (АДРЕСА_2 після здійснення примусового демонтажу згідно рішення суду, а також ними обмежено доступ до підвалів загального користування та встановлено двоє металевих дверей. Відповідно до Припису-попередження від 11.06.2015 року ЛКП «Тополя-406», що адресоване відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останніх зобов'язано зупинити будь-які будівельні роботи в підвальному приміщенні 2-го під'їзду, а також, надати доступ до підвальних приміщень (АДРЕСА_2) з двох сторін загальних проходів підвалу з ліквідацією дверних блоків, полотен. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що факт самовільного будівництва, також, стверджується долученою до матеріалів справи копією протоколу про адміністративне правопорушення № 13 від 11.06.2015 року, складеного на відповідача ОСОБА_2, в якому вказано, що ОСОБА_2 самочинно змурував цегляну стіну в підвальному приміщенні загального користування АДРЕСА_2, встановлено двоє дверей, чим перекрито доступ мешканців до підвального приміщення, чим порушено правила користування житловими будинками та житловими приміщеннями, відповідальність за які передбачена ст. 150 КУпАП. Оскільки встановлено, що відповідач, незважаючи на зобов'язання демонтувати самочинно збудовану цегляну стіну у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2, демонтувати самовільно встановлені металеві двері на місці підвального вікна у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 в добровільному порядку не виконав цього зобов'язання, на попередження не реагує, такі дії відповідачів порушують права мешканців будинку АДРЕСА_2 - суд вважав, що позов підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, вимогам закону не відповідають, частина обставин, які суд вважав встановленими - не доведені.

Як вбачається із матеріалів Інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_2 Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, технічного паспорту на нежитлові приміщення на АДРЕСА_2 від 17.02.2016 року, схем розташування спірних підвальних приміщень на поверховому плану підвальних приміщень будинку АДРЕСА_2 (Т.1 а.с. 214-216, 76-77, 84 Т.2 а.с. 29, 36, 30-34, 39, 173-183, 184-185), спірне підвальне приміщення, про демонтаж самовільно збудованих цегляних стін та двох дверей якого та фактичну ліквідацію якого та приведення підвальних приміщень будинку АДРЕСА_2 в м.Львові до попереднього стану подано позов, - належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3

А конкретно вказаному відповідачу належить нежитлове приміщення, об'єкт житлової нерухомості АДРЕСА_2 яке складається із таких приміщень: І поверх: 1 - зал, площею 19,8 кв.м.; 2 - санвузол, площею 2,2 кв.м.; ХХ підвал 25,1 кв.м., загальна площа приміщення 47,1 кв.м.

Зареєстроване право власності на вказане майно за згаданим відповідачем 19.02.2016 року на підставі договору дарування від 11.12.2013 року, технічного паспорту від 17.02.2016 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації серія та номер ЛВ 27 від 15.12.2015 року Департаменту ДАБІ у Львівській області.

Враховуючи вказане, а також вимоги ст.ст. 316-319, 321, 325, 328 ЦК України, частини згаданого приміщення та його в цілому не слід вважати самовільно встановленими та під час існування чинних правовстановлюючих документів на право власності на ім'я відповідача на спірний об'єкт нерухомості у суду не було підстав для задоволення позову про зобов'язання відповідачів демонтувати частини, належного одному з них на праві власності об'єкта нерухомості; зобов'язання приведення підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 до попереднього стану, що фактично означає демонтаж об'єкту, право власності на який має відповідач та зобов'язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні та доступі до підвальних приміщень згаданого будинку.

Враховуючи вказане рішення суд слід скасувати з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

Вказаним слід задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Тополя-406» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Тополя-406» на користь ОСОБА_2 267,96 грн. сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: М.М. Шандра

Н.Л. Шумська