Справа № 703/3925/16-ц
21 лютого 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Васильківської Т.В.,
секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Яготинського ринку № 1 Київської Регіональної споживспілки про стягнення індексації до заробітної плати.-
4 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вище вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 17 жовтня 2013 року по 29 лютого 2016 року вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем, що підтверджується записом у трудовій книжці. З травня 2015 року по лютий 2016 року індексація заробітної плати відповідачем не проводилась. Хоча право працівника на індексацію грошових доходів прямо передбачено чинним законодавством України. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з усними та письмовими клопотаннями про проведення індексації заробітної плати та виплати зазначених сум грошових коштів. Протягом тривалого часу відповідач ігнорує звернення позивача, а тому вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду.
В судове засідання позивач на зявилася, однак направила заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, однак не повідомив про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.
Представник відповідача надіслав на адресу суду пояснення по справі в яких вказав, що невиплата індексації заробітної плати ОСОБА_2 відбулась через відсутність коштів на її вплату.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов, підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до копії трудової книжки (а.с.12) ОСОБА_2 17 жовтня 2013 року була прийнята на посаду економіста Яготинського ринку Київської регіональної споживспілки. 29 лютого 2016 року позивача звільнена з посади за угодою сторін.
29 лютого 2016 року позивач зверталася до Яготинського ринку № 1 Київського Регіональної споживспілки з проханням здійснити нарахування та виплату індексації, та відповідач до цього часу індексацію заробітної плати позивач не здійснив. Виходячи з письмових пояснень відповідача, сторони визнали цю обставину, на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України вона не підлягає доказуванню.
Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України- заробітна плата підлягає індексації в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - «індексація грошових доходів населення встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг».
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - передбачено «Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці».
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
Індексація є складовою частиною заробітною плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яки строком, вказана позиція висловлена в Інформаційному листі ВССУ № 708/0/4-13 від 07 травня 2013 року.
Як вбачається з рішення Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року, а саме п. 2.2 винагорода за виконану працівником роботу э джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обовязок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема шляхом державного регулювання оплати праці. Крім того, держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу яка еквівалентна вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положенням ч. 5 ст. 95 КЗпП України, ст. 33,34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушення строків її виплати.
Як передбачено ст. 116 згаданого Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.
В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.
Крім того, відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів (ч. 1 ст.1 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року).
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №159, - підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання провадиться компенсація втрати частини заробітної плати своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» від 19 жовтня 2000 року, під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року, № 9- рп/2013 положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно наданого розрахунку (а.с.4-7), з яким погоджується суд, сума заборгованості по невиплаченій індексації заробітної плати з травня 2015 року по лютий 2016 року в сумі 6969 грн. 51 коп.. з урахуванням податків та військогового збору та компенсацію за затримку виплати індексації за період з лютого 2016 року по вересень 2016 року у сумі 380 грн. 15 коп.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., від якого була звільнена позивач при подачі позову до суду.
На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про судовий збір», ЗУ «Про оплату праці», Правовими позиціями ВСУ, рішенням КСУ 15.10.2013, №9-рп/2013, ст. 94, 115, 116, 117, 233 КЗпП, ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", постановою Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 3, 4, 15, 10, 11, 174, 57-61, 88, 209-223, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Яготинського ринку № 1 Київської Регіональної споживспілки про стягнення індексації до заробітної плати задовільнити.
Стягнути з Яготинського ринку № 1 Київської регіональної споживспілки на користь ОСОБА_2 невиплачену індексацію заробітної палти з травня 2015 року по лютий 2016 року в сумі 6969 грн. 51 коп. з урахуванням податків та війського збору та компенсацію за затримку виплати індексації за період з лютого 2016 року по вересень 2016 року в сумі 380 грн. 15 коп., а всього 7349 грн. 66 коп.
Стягнути з Яготинського ринку № 1 Київської Регіональної споживспілки на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати протягом 10 днів з дня отримання його копії до Смілянського міськрайонного суду.
В 10 денний строк з дня проголошення заочного рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий: Т.В. Васильківська