Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала про те, що вона, відповідач ОСОБА_4 та їх діти є власниками по ј частині кожен квартири АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2011 року встановлено порядок користування вказаною квартирою, але ОСОБА_4 чинить їй перешкоди у користуванні житлом, а саме: не впускає до квартири, змінює замки на вхідних дверях та не надає ключі від них. Посилаючись на вказані обставини, із урахуванням уточнених позовних вимог просила усунути їй перешкоди у здійсненні нею права власності шляхом зобов'язання ОСОБА_4 передати їй та її дітям ключі від нового замка у квартирі АДРЕСА_1, а у разі, якщо ці умови не будуть виконані - надати їй можливість провести заміну замків особисто на двох вхідних дверях, вмонтованих в один дверний отвір, та вручити нові ключі ОСОБА_4

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом. Зазначав про те, що з 29 жовтня 1988 року по 11 вересня 2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, під час якого у них народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час розгляду позову ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою остання повідомила його про те, що дочка ОСОБА_6 не є його рідною дочкою. Таке повідомлення призвело до загострення його хвороб та виникнення нових хвороб, що підтверджується медичними документами, а також завдало йому значної моральної шкоди. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 шляхом передачі їй ключів від нового замка у цій квартирі, а у разі невиконання цієї умови - надано ОСОБА_3 можливість провести заміну замків особисто на двох вхідних дверях, вмонтованих в один дверний отвір, та вручити нові ключі відповідачу ОСОБА_4 У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_3 про надання їй можливості особисто провести заміну двох вхідних дверей, при умові невиконання ОСОБА_4 вимог про передачу їй ключів від нового замка, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що останнім не надано належних доказів, в у судовому засіданні не встановлено наявність обставин, що обґрунтовують зустрічні позовні вимоги, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи питання про усунення перешкод первісному позивачу у користуванні житлом, суди першої та апеляційної інстанцій вказали про те, що права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, і обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з жовтня 1989 року до вересня 2009 року, від якого у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно даних свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх доньки є співвласниками у рівних частках квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 травня 2011 року встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділено у користування ОСОБА_4, ОСОБА_3, як самостійному позивачу та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, жилі кімнати № 2 площею 11,4 кв. м та № 4 площею 19,3 кв. м з лоджією 5,2 кв. м, ОСОБА_4 виділено в користування жилу кімнату № 3 площею 15,4 кв. м з лоджією 5,5 кв. м, коридор, кухню, туалет та ванну кімнату залишено в спільному користуванні сторін.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06 липня 2011 року вказане рішення суду першої інстанції змінено, скасовано в частині відмови у позові про вселення. Позов про вселення задоволено. Вселено ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26 січня 2012 року виключено із актового запису № 94 від 03 червня 1994 року про народження ОСОБА_6 відомості про ОСОБА_4 як батька дитини.

Також встановлено та підтверджується зібраними доказами, що ОСОБА_4 чинить перешкоди ОСОБА_3 у користуванні вказаною квартирою, не впускає її до спірної квартири, змінює замки на вхідних дверях та не надає ключі від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що первісним позивачем, ОСОБА_3, у відповідності до положень статей 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими вона обґрунтовувала свої вимоги, у зв'язку з чим суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування положень статей 383, 391 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР та часткового задоволення заявлених первісних позовних вимог.

Крім того, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки ОСОБА_4 не довів вимог щодо спричинення йому моральної шкоди, при цьому його посилання на доводи про хворобу і причинний зв'язок, що в цьому винна ОСОБА_3 не встановлено та не доведено.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, а наведені у касаційній скарзі недоліки при розгляді справи не впливають на суть ухвалених рішень і висновків судів не спростовують. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухвалених рішень під час розгляду справи у суді касаційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування оскаржених судових рішень, так як вони ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. Законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2015 року в нескасованій рішенням апеляційного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська