РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

З участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ПАТ "Електровимірювач" про стягнення грошових коштів (середнього заробітку за час затримки розрахунку) та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 6 211 гривень 80 копійок та моральну шкоду в розмірі 1 000 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 31.03.2016 року звільнена з посади начальника відділу збуту ПАТ «Електровимірювач». На момент її звільнення існувала заборгованість по заробітній платі. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, розрахунок при звільненні не провів, кошти виплачені лише 3 червня 2016 року. 16.06.2016 року позивач звернулась до відповідача з письмовим зверненням про проведення розрахунку з виплати середнього заробітку за весь час затримки належних сум при звільненні по день їх фактичної виплати. Не отримавши відповідь, розрахунок зробила позивач самостійно та просить стягнути на її користь 6 211 грн. 80 коп. Крім того, через несвоєчасне отримання заробітної плати ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яку остання оцінила в 1000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в сумі 6211,80 грн. та не заперечував щодо їх стягнення, розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку визнав вірним. Заперечував проти задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2016 року звільнена з посади начальника відділу збуту ПАТ «Електровимірювач» за угодою сторін за ст. 36 п. 1 КЗпП України, відповідно до Наказу № 9 від 31.03.2016 року (а.с. 11).

Відповідно до витягу за картковим рахунком клієнта за період з 04.04.2016 року по 07.09.2016 року ОСОБА_1, 03.06.2016 року зараховано на рахунок заробітну плату та виплат прирівняних до неї на суму 6 642, 91 грн., 16.06.2016 року отримано готівку в касі банку в сумі 6 638, 91 грн. (а.с. 4).

Відповідно до розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, проведеного о позивачем, загальний розмір середнього заробітку за весь час фактичного розрахунку складає 6 211, 80 грн. (а.с. 7), що не заперечувалось представником відповідача.

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В день звільнення позивача з роботи відповідачем не було проведено повний розрахунок з позивачем, розрахунок проведено 03.06.2016 року.

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 6 211, 80 грн., а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у випадку, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (із змінами) розяснено, що за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Враховуючи ступінь порушення відповідачем законних прав позивача, характер, обсяг та глибину заподіяних позивачу моральних страждань, їх тривалість та наслідків, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягненню підлягає судовий збір у сумі 640,00 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, ст. ст. 47, 115, 116, 117, КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ "Електровимірювач" на користь ОСОБА_1 6211,80 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку без врахування податків та обовязкових платежів та 500,00 грн. моральної шкоди.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ПАТ "Електровимірювач" на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман