Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів- Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретаря судового засідання Шапко В.М., Шевченко М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року в частині поділу поліпшення житла у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

В листопаді 2014 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позову заяву до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В ході розгляду справи сторонами неодноразово уточнювались первісні і зустрічні позовні вимоги.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволені частково.

Розподілено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, виділивши:

ОСОБА_2:

- меблевий комплект «Спальня» (ліжко та 4-х дверна шафа) вартістю 63 297 грн. 29 коп.;

- меблевий комплект «Вітальня» (стінка, журнальний столик, тумбочка) вартістю 16 357 грн. 80 коп.;

- телевізор марки «Samsung» модель LE40R81BX вартістю 6 500 грн.;

- телевізор марки «Samsung» модель LE20S81B вартістю 3 350 грн.;

- телевізор марки «Panasonic» вартістю 350 грн.;

- пральну машину марки «Gorenje» вартістю 2 500 грн.;

- мікрохвильову піч марки «Panasonic» вартістю 1 200 грн.;

- меблевий комплект «Столова» (буфет з дзеркалом та шафа - вітрина 4-х дверна) вартістю 34 171 грн. 90 коп.;

-торгівельний павільйон «Хвилинка» за адресою: АДРЕСА_10 5 вартістю 27 647 грн.;

- холодильник марки «LG» вартістю 2 500 грн.;

- автомобіль марки «Ford Transit», 1995 року випуску, колір білий, двигун № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 82 383 грн. 75 коп.

Загальна вартість цього майна - 240 257 грн. 74 коп.

ОСОБА_4:

- меблевий комплект «Передпокій» (шафа 3-дверна на розсувній системі з дзеркалом на два відділення та відкрита шафа для одягу) вартістю 5 436 грн. 60 коп.

- стіл зі скляною стільницею та шість стільців для кухні вартістю 2 997 грн. 50 коп.;

- меблевий комплект для кухні (шість навісних та три шафи) вартістю 6 635 грн. 20 коп.

- диван та два крісла комбіновані вартістю 5 133 грн. 50 коп.;

- кондиціонер марки «Samsung» вартістю 1 690 грн. 50 коп.

- телевізор марки «LG» - вартістю 800 грн.;

- електричну духову шафу марки «Zanussi» вартістю 3 000 грн.00 коп.;

- газову варочну поверхню марки «Zanussi» вартістю 1 050 грн.00 коп.

- Кухонна витяжка марки «ARDO» - вартістю 2 421 грн. 00 коп.

- Автомобіль марки «Opel Astra», 2006 року випуску, колір чорний, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 вартістю 126 955 грн. 57 коп.

- поліпшення житла за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 257 371 грн.

Загальна вартість 413 490 грн. 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 86 616 (вісімдесят шість шістсот шістнадцять) грн. 47 коп. грошової компенсації за переотриману частку у спільному майні.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 462 (чотириста шістдесят дві) грн. 35 коп. (т.2 а.с.134-138).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулись з апеляційними скаргами на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1827 (однієї тисячі вісімсот двадцяти семи) грн. судового збору і 462 (чотирьохсот шістдесяти двох) грн. 35 коп. витрат за проведення експертизи скасовано.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року залишено без змін (т.2 а.с.195-197).

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_2 в касаційному порядку не оскаржувала.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме, в частині поділу поліпшення квартири АДРЕСА_2 скасовано, справа направлена в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.257-259).

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 в частині поділу поліпшення житла, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Отже, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме, в частині поділу поліпшення квартири АДРЕСА_3. В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова не переглядається.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 травня 1996 року по 28 серпня 2014 року, під час якого сторони набули рухоме та нерухоме майно, з вимогами про поділ якого звернулись до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була власником однокімнатної квартири АДРЕСА_4, яку продала 07 травня 1996 року (т. 2 а.с.46).

02 серпня 1996 року подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбано у спільну часткову власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 (т. 11 а.с.10-11) яка відчужена за договором купівлі-продажу від 7 травня 2008 року за вказаною у договорі ціною 201 444 грн. (т.1 а.с. 14-15).

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 29 березня 2007 року продав належні йому на праві особистої власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_9 за 85 850 грн. (т. 2 а.с.122).

У червні 2006 р. ОСОБА_4 на підставі договору дарування частини квартири і свідоцтва про право на спадщину став одноособовим власником квартири АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 90-94).

Зазначені обставини в апеляційному суді сторони не спростовували і не заперечували.

В ході розгляду справи встановлено, що у 2007 році виконаний ремонт належної ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_6. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 06 травня 2015 р. № 03-15С проведено перепланування квартири, замінені вікна, двері, батареї, підлога, сантехнічні прилади, у квартирі виконані високоякісні оздоблювальні роботи, детальний опис робіт в дослідницькій частині та в локальному кошторису. Вартість ремонтно-будівельних робіт з приводу поліпшення житла без врахування прихованих робіт становить 91842 грн. Вартість квартири внаслідок проведення поліпшення житла збільшилась на 1/3 частину. Вартість квартири після ремонту збільшилася на 257371 грн. (т. 1 а.с.152-198).

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Збільшення вартості майна підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них не є тим фактором, який безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна, як об'єкту.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності за рішенням суду з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ст. 70 СК України передбачає, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених зазначеною нормою правил, збільшення вартості майна повинно відбуватися внаслідок затрат подружжя, незалежно від інших факторів, зокрема незалежно від загального подорожчання конкретного майна, і суттєвою ознакою повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкта, його якісних характеристик. Таким чином, не можна вважати об'єктивним і безспірним висновок судово-будівельної експертизи про істотне, на 1/3 частину, збільшення вартості спірної квартири внаслідок проведення поліпшення житла. При цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначена на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту.

Окрім того, позивачем не доведено у суді першої та апеляційної інстанцій за рахунок яких коштів ОСОБА_2, фінансових витрат та трудових затрат вартість спірної квартири збільшилась, що зазначене поліпшення виникло не за рахунок тенденції до загального подорожчання об»єктів нерухомості.

Перевіряючи доводи скарги, апеляційний суд приймає до уваги, що наявні після проведеного сторонами ремонту поліпшення спірної квартири не можуть бути відокремлені, оскільки є складовою частиною цієї квартири і не є речами в розумінні матеріального закону, а тому не можуть бути предметом поділу між сторонами у цій справі. Такі поліпшення житла не можуть бути поділеними між подружжям, вони не мають окремо визначеної вартості, окремо визначених споживчих характеристик і їх неможливо окремо використовувати.

Окрім того, перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4, звертаючись до суду у своїх позовних заявах вимоги про розподіл поліпшення спірного житла не заявляли, а суд першої інстанції усупереч положень ч.1 ст. 11 ЦПК України дійшов помилкового висновку про поділ між колишнім подружжям поліпшення квартири АДРЕСА_7.

Отже, суд першої інстанції передчасно виділив як окремий об'єкт майна спільної сумісної власності подружжя - поліпшення житла - квартири АДРЕСА_3 вартістю 275371 грн.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року підлягає задоволенню в частині поділу поліпшення житла за адресою: АДРЕСА_8 - вартістю 257371 грн., рішення у цій частині та у частині стягнення компенсації за переотриману частку у спільному майні підлягає скасуванню.

Зазначені поліпшення вартістю 275371 грн. підлягають виключенню з переліку майна, яке виділено ОСОБА_4 із зменшенням загальної вартості майна, яке виділено ОСОБА_4 з 413490 грн. 67 коп. до 156119 грн. 67 коп. (413490 грн.67 коп. - 275371 грн. = 156119 грн.67 коп.).

Відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України, виходячи з рівності часток майна дружини та чоловіка, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 42069 грн. 04 коп. грошової компенсації за переотриману частку у спільному майні: ((240257 грн.74 коп. - 156119грн.67 коп. = 84138грн.07 коп.) : 2 = 42069грн.04 коп.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року в частині поділу поліпшення житла за адресою: АДРЕСА_8 - вартістю 257371 грн. задовольнити, рішення у цій частині та у частині стягнення компенсації за переотриману частку у спільному майні скасувати.

Виключити з переліку майна, яке виділено ОСОБА_4 рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року поліпшення житла за адресою: АДРЕСА_8 - вартістю 257371 грн., зменшивши загальну вартість виділеного ОСОБА_4 майна з 413490 грн. 67 коп. до 156119 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 42069 грн. 04 коп. грошової компенсації за переотриману частку у спільному майні.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: