Справа № 635/1449/17
Провадження № 2-о/635/114/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючої судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

за участю прокурора - Болотнікова В.В.,

представника психіатричного закладу та лікаря-психіатра - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати ОСОБА_2 у психіатричний заклад КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_2 був доставлений 10 березня 2017 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» на підставі заяви його опікуна ОСОБА_3, після чого оглянутий черговими лікарями-психіатрами Обласної психіатричної лікарні № 1, які за результатами такого огляду зробили висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі ненадання психіатричної допомоги. 11 березня 2017 року ОСОБА_2 був оглянутий комісією, яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу в умовах стаціонару.

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_1 підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка є опікуном хворого, у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутністю.

Прокурор в судовому засіданні проти госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу не заперечував.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_2 у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Московського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2004 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоровя, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з лікувальної роботи лікаря-психіатра ОСОБА_4

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_2 визнано недієздатним.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2009 року призначено ОСОБА_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_2, які надійшли від його опікуна, його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1».

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Як вбачається з виписки-епікриз ОСОБА_2, останній захворів у серпні 1991 році, неодноразово знаходився на лікуванні в ОПЛ № 15 (ОПЛ № 3) з діагнозом: шизофренія параноїдальна, безперервна течія. Інвалід 2 групи безстроково.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_2 страждає важким психічним розладом у формі параноїдальній шизофренії, безперервна течія, з частими загостреннями, внаслідок чого не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, може заподіяти значну шкоду своєму здоровю у разі ненадання йому психіатричної допомоги та погіршення психічного стану. ОСОБА_2 потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. ОСОБА_2 у звязку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є недієздатною особою, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу.

Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_2, які надійшли від його опікуна ОСОБА_3, недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва