Провадження № 2/161/4372/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 грудня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.

при секретарі Заболотьку Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» про визнання незаконним наказу про звільнення в частині формулювання причини звільнення та зміни формулювання причин звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним наказ № 332-п про звільнення ОСОБА_1 від 15.09.1917 року з посади заступника головного бухгалтера по оперативному обліку відділу обліку та звітності ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» в частині формулювання причини звільнення та змінити формулювання причини звільнення з «звільнена згідно ст..41 п.1 ч.1 КЗпП України» на «звільнена за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП» України. Зобовязати ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» внести відповідні зміни формулювання причини звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 та видати належним чином оформлену книжку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з наказом № 576-п від 16.09.2016 року працювала в ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» на посаді заступника головного бухгалтера по оперативному обліку відділу обліку та звітності товариства. 15.09.2017 року наказом № 332-п її було звільнено з роботи на підставі ст.41 п.1 ч.1 КЗпП України. Вважає, що її звільнення за таким формулюванням є протиправним та незаконним з наступних підстав:

-01.09.2017 року нею було подано до ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» заяву про звільнення за власним бажанням, яка зареєстрована за вх.4 від 01.09.2017 року, однак, відповідач свідомо та протиправно не врахував моєї заяви.

-в порушення вимог ст.47 КЗпП України трудову книжку їй видали 26.09.2017 року, хоча про її отримання вона розписалась 15.09.2017 р.

-копію наказу про звільнення з роботи їй не надали, хоча примусили його підписати саме 15.09.2017 року.

-як підставу для звільнення її з роботи відповідач вказав на здійснення мною одноразового грубого порушення трудових обовязків, що спричинило настання та понесення шкоди товариством, яке підтверджується актом службового розслідування по факту затримки реєстрації податкових накладних від 18.08.2017 року, актом щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних від 18.08.2017 року, актом щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.06.2017 року № 5388/03-20-12-07/31603002, складеним ГУ ДФС у Волинській області, податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 18.07.2017 року, платіжним дорученням від 07.08.2017 року. Однак, за виявлені порушення вона не була відповідальною, оскільки згідно наказу № 1-1/116 від 22.04.2015 року обовязки по підписанню та реєстрації податкових накладних, контроль за цим, були покладені на інших осіб.

-Строки для застосування та накладення дисциплінарного стягнення за цей випадок, визначені ст..148 КЗпП України, пройшли.

З урахуванням наведеного, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Від позивача та її представників надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Крім того, заявили клопотання про проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідача не надходило.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 400-п від 28.09.2015 р ОСОБА_1 з 28.09.2015 року працювала на посаді в.о. головного бухгалтера ТзОВ «Птахокомплекс «Губин». 21.12.2015 року згідно наказу № 583-п переведена на посаду головного бухгалтера. Наказом № 576-п від 16.09.2016 року ОСОБА_1 з 16.09.2016 року переведена на посаду заступника головного бухгалтера по оперативному обліку та звітності ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» (а.с.12).

З доводів позивача, 01.09.2017 року вона подала до ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» заяву про звільнення за власним бажанням. Заява зареєстрована за вх.4 від 01.09.2017 року.

Статтею 38 КЗпП України передбачено право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (ст..47 КЗпП України).

ОСОБА_2 перевірки щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 5388/03-20-12-07/31603002 від 26.06.2017 року, складеним ГУ ДФС у Волинській області, встановлено конкретний перелік податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних ТзОВ «Птахокомплекс «Губин», терміни реєстрації яких порушено, зокрема: за жовтень грудень 2015 року, серпень 2016 року.

На підставі наказу № 1-1/170 від 02.08.2017 року створена комісія по проведенню службового розслідування відносно затримки реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування до податкових накладних.

15.09.2017 року наказом про припинення трудового договору (контракту) № 332-п заступника головного бухгалтера по оперативному обліку та звітності ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі ст.41 п.1 ч.1 КЗпП України.

Відповідно дост.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

Згідност.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, тобто винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

ОСОБА_2 п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених ст. 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", згідно з п. 1 ст. 41 КЗпП трудовий договір з керівним працівником може бути розірваний у разі одноразового грубого порушення ним трудових обов'язків. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обовязків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Звільнення з цієї підстави може бути здійснене з додержанням передбаченого статтями 148, 149 КЗпП порядку застосування дисциплінарного стягнення. Зокрема, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинні враховувати, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, та попередня робота працівника.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості. Тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобовязаний сам доводити свою невинуватість.

Наведене свідчить, що відповідач вбачає в діях ОСОБА_1, яка в період з 28.09.2015 року по 20.12.2015 року виконувала обовязки головного бухгалтера, а з 21.12.2015 року по 15.09.2016 року займала посаду заступника головного бухгалтера, грубе порушення трудових обовязків.

Водночас, згідно з наказом № 101/116 від 22.04.2015 року «Про призначення відповідального працівника за підпис податкових накладних» підписувати податкові накладні, що виписуються на дату виникнення податкового зобовязання, уповноважено старшого бухгалтера ОСОБА_3; контроль за виконанням даного наказу покладено на заступника головного бухгалтера ОСОБА_4

Оскільки зазначений наказ є безстроковим, доказів, які б спростовували дану обставину відповідачем не надано, а тому наявні підстави вважати, що відповідачем при звільненні позивача не дотримана процедура такого звільнення та не доведено факту допущення позивачем грубих порушень трудових обов'язків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Відповідно до тлумачення частини першої ст. 148 КЗпП інститут дисципліни праці не допускає можливості застосування дисциплінарного стягнення, якщо з дня порушення трудової дисципліни пройшло більше 6 місяців.

ОСОБА_2 зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, беручи до уваги вищезазначені обставини, та враховуючи, що наказ від 15.09.2017 року N 332-п про звільнення ОСОБА_1 винесено без урахування передбачених ст. 148 КЗпП України строків застосування дисциплінарного стягнення, суд приходить до висновку про необхідність його скасування та задоволення позову в повному обсязі.

ОСОБА_2 ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.41, ст.ст. 147 149 КЗпП України, ст.ст. 88, 213, 215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним наказ № 332-п про звільнення ОСОБА_1 від 15.09.1917 року з посади заступника головного бухгалтера по оперативному обліку відділу обліку та звітності ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» в частині формулювання причини звільнення та змінити формулювання причини звільнення з «звільнена згідно ст..41 п.1 ч.1 КЗпП України» на «звільнена за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП» України.

Зобовязати ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» внести відповідні зміни формулювання причини звільнення до трудової книжки ОСОБА_1 та видати належним чином оформлену книжку.

Стягнути з ТзОВ «Птахокомплекс «Губин» в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме, 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.