Справа № 182/4852/16-ц
Провадження № 2/0182/35/2017
24.02.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді Тихомирова І.В.
за участю секретаря - Пометій Є.Т.
представника третьої особи - Камінської І.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особа служба у справах дітей Нікопольської міської Ради про позбавлення батьківських прав, суд -
ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на наступні обставини.
З листопада місяця 2003 р. по січень місяць 2006 р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4
В січні місяці 2006 р. за рішенням Нікопольського міськрайонного суду їх шлюб було розірвано.
За рішенням суду від 2004 р. з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до повноліття дитини.
В судовому засіданні позивач на задоволені позовних вимог наполягала, суду пояснила, що відповідач веде негативний спосіб життя, не цікавиться розвитком дитини, жодного разу з дитиною не бачився. Крім того неодноразово був засуджений за вироками суду до позбавлення волі, тому просить задовольнити позов.
Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.
Суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала.
Суд, вислухавши думку сторін, свідків, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.
Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 (а.с. 4)
Батьком дитини є ОСОБА_1, відповідач по справі.
Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.
У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.
Матеріали цивільної справи містять докази того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме, не надає матеріальної допомоги дитині, не займається її вихованням.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Враховуючи зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до думки, що з пояснень представника позивача, матеріалів справи суду надано безспірні докази, винних дій ОСОБА_1, які свідчать про ухилення від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.
Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України.
Висновок служби у справах дітей Нікопольської міської ради ґрунтується на матеріалах обстеження побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_4, зібраних характеризуючи даних щодо ОСОБА_1 і вказує на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до доньки - ОСОБА_4
За таких обставин, суд приходить до думки, що позовні вимоги підлягають задоволенню за рішенням суду.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 209, 212, 214 - 215, 217, 218, 224, 226, 253 ЦПК України, ст. ст. 19, 164 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, 1978 р. народження, у відношенні його малолітньої дитини, доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,00 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: І. В. Тихомиров