Справа № 368/1653/17
Рішення

Іменем України

"11" грудня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченко В.І.,

присяжних ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

при секретарі Марчук Н.М. ,

прокурора Притули С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за заявою в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицької ЦРЛ» ОСОБА_3, заінтересована особа опікун ОСОБА_4, Ставівський психоневрологічний інтернат про примусовий психіатричний огляд недієздатної особи,-

встановив :

В.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицької ЦРЛ» ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою та просив вирішити питання примусового психіатричного огляду недієздатної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, підопічної психоневрологічного інтернату с. Стави вул. Ватутіна, 1 Кагарлицького району, Київської області в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області у звязку з вирішенням питання про наявність підстав для госпіталізації у примусовому порядку.

Мотивував тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Нікольська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, підопічна психоневрологічного інтернату с. Стави вул. Ватутіна, 1 Кагарлицького району Київської області з 11.08.2016 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, апатоабуличний тип дефекту», інвалід II групи довічно, недієздатна, згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2006 року. Лікувалася в ТМО «Психіатрія» в 1999 році протягом 4-х місяців і в подальшому 1-2 рази на рік проходила стаціонарне лікування. Остання госпіталізація з лютого по серпень 2016 року з подальшим направленням в Ставівський психоневрологічний інтернат.

В даний час стан підопічної ОСОБА_5 погіршився, вона негайно потребує стаціонарного лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО».

Оскільки рішенням №2-рп/2016 від 01.06.2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнане неконституційним.

Встановлена у Законі процедура госпіталізації .недієздатної особи до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра не передбачає судового контролю за такою госпіталізацією, оскільки законодавець фактично розглядав її як добровільну, хоча госпіталізація недієздатної особи відбувається надання нею усвідомленої згоди.

Конституційний Суд України вважає, що така госпіталізація за своєю природою та наслідками є непропорційним обмеженням конституційного права недієздатної особи на свободу та особисту недоторканість, тому вона має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням зазначених міжнародно-правових стандартів, правових позицій Конституційного Суду України та виключно за рішенням суду відповідно до вимог статті 55 Основного Закону України.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи.

24.11.2017 року звернулись із заявами опікун ОСОБА_4 та директор психоневрологічного інтернату с. Стави ОСОБА_6 про вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу так як вона стала дратівливою, агресивною по відношенню до підопічних, порушився сон, апетит (відмовляється від прийому їжі), на зауваження не реагує, висловлює суїцидальні думки, інструкції не виконує, неохайна, відмовляється прибирати власну кімнату, критика до свого стану відсутня.

Згідно висновку в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 27.11.2017 року вбачається, що хвора ОСОБА_5 потребує лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Так як ОСОБА_5 визнана недієздатною і неспроможною самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, то згідно ч.1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обмеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу.

В судовому засіданні заявник в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицької ЦРЛ» ОСОБА_3 пояснив, що недієздатна ОСОБА_5 потребує примусового психіатричного огляду в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області у звязку з вирішенням питання про наявність підстав для госпіталізації у примусовому порядку.

Представник Ставівського психоневрологічного інтернату пояснив, що підтримує обґрунтування подання.

Заінтересована особа опікун ОСОБА_4 повідомила , що не може зявитися в суд з поважних причин і просила розглянути заяву у її відсутність і суд розглянув справу у відсутність вказаної особи, що вважали за необхідне при обговорені учасники процесу. Прокурор вважав, що подання підлягає до задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_5 зявилась в суд у звязку з характером захворювання і суд розглянув справу у відсутність вказаної особи, що вважали за необхідне при обговорені учасники процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Нікольська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, підопічна психоневрологічного інтернату с. Стави вул. Ватутіна, 1 Кагарлицького району Київської області з 11.08.2016 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, апатоабуличний тип дефекту», інвалід II групи довічно, недієздатна, згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2006 року. Лікувалася в ТМО «Психіатрія» в 1999 році протягом 4-х місяців і в подальшому 1-2 рази на рік проходила стаціонарне лікування. Остання госпіталізація з лютого по серпень 2016 року з подальшим направленням в Ставівський психоневрологічний інтернат.

24.11.2017 року до лікаря психіатра звернулись із заявами опікун ОСОБА_4 та директор психоневрологічного інтернату с. Стави ОСОБА_6 про вирішення питання щодо госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу так як вона стала дратівливою, агресивною по відношенню до підопічних, порушився сон, апетит (відмовляється від прийому їжі), на зауваження не реагує, висловлює суїцидальні думки, інструкції не виконує, неохайна, відмовляється прибирати власну кімнату, критика до свого стану відсутня, що підтверджується показами свідка ОСОБА_7

Згідно висновку в.о. лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» від 27.11.2017 року вбачається, що хвора ОСОБА_5 потребує лікування в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Стаття 13 ЗУ « Про психіатричну допомогу» передбачає слідуюче:

Положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 \

Особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного

представника та лікаря-психіатра.

Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Стаття 14 ЗУ « Про психіатричну допомогу» передбачає слідуюче:

Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Стаття 16 ЗУ « Про психіатричну допомогу» передбачає слідуюче:

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації.

До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів).

Тому задоволити заяву про примусовий психіатричний огляд недієздатної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, підопічної психоневрологічного інтернату с. Стави вул. Ватутіна, 1 Кагарлицького району, Київської області в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області у звязку з вирішенням питання про наявність підстав для госпіталізації у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 16 ЗУ « Про психіатричну допомогу» ст.ст. 281, 282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Задоволити заяву про примусовий психіатричний огляд недієздатної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, підопічної психоневрологічного інтернату с. Стави вул. Ватутіна, 1 Кагарлицького району, Київської області в умовах Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» вул. Вокзальна, 8 смт. Глеваха Васильківського району Київської області у звязку з вирішенням питання про наявність підстав для госпіталізації у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: Кириченко В.І.

Присяжні : ОСОБА_1

ОСОБА_2