У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 01 лютого 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Житомирської товарної агропромислової біржі про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 вересня 2015 року, в с т а н о в и л а: У березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що він на підставі наказу від 20 лютого 2013 року № 5к прийнятий на посаду генерального директора Житомирської товарної агропромислової біржі згідно з контрактом, який укладено строком на 5 років (з 20 лютого 2013 року до 20 лютого 2018 року). Відповідно до умов контракту він зобов'язався безпосередньо та через сформований апарат здійснювати поточне управління Житомирською товарною агропромисловою біржею, забезпечувати високопродуктивну діяльність, ефективне використання та збереження майна біржі, а відповідач - створювати необхідні умови для роботи. Пунктом 6.3 контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи біржі до закінчення строку його дії: у випадку систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; за рішенням вищого органу Житомирської товарної агропромислової біржі або біржового комітету. Відповідно до рішення біржового комітету від 12 серпня 2014 року контракт розірваний і його звільнено з посади генерального директора біржі на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Вказаному рішенню передували рішення біржового комітету від 11 червня 2014 року (оформлені протоколом № 2) та від 23 червня 2014 року (оформлені протоколом № 3), на підставі яких було призначено службову перевірку і відсторонено його від виконання обов'язків генерального директора та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зміни щодо особи підписанта. Вважає звільнення незаконним через відсутність легітимності біржового комітету, оскільки його повноваження закінчилися у січні 2010 року, рішень загальних зборів засновників про продовження повноважень з 2010 року не приймалось, а тому рішення про відсторонення його від виконання обов'язків генерального директора біржі, зміну підписанта від імені юридичної особи, розірвання контракту і звільнення є недійсними з моменту їх прийняття, у зв'язку з чим просив суд визнати недійсними рішення біржового комітету від 11 червня 2014 року (оформлені протоколом № 2), від 23 червня 2014 року (оформлені протоколом № 3) та від 12 серпня 2014 року про розірвання контракту, визнати незаконним звільнення та поновити його на займаній посаді та стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01 липня 2015 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_6 строк звернення до суду за захистом своїх прав. Визнано недійсними рішення Біржового Комітету Житомирської товарної агропромислової біржі від 11 червня 2014 року, оформлене протоколом № 2; рішення від 23 червня 2014 року, оформлене протоколом № 3, та рішення від 12 серпня 2014 року про розірвання контракту з генеральним директором. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_6 з посади генерального директора Житомирської товарної агропромислової біржі за п. 1 ст. 41 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_6 на посаді генерального директора Житомирської товарної агропромислової біржі. Стягнуто із Житомирської товарної агропромислової біржі на користь ОСОБА_6 3 000 гривень на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 29 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права,. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. За змістом ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» - товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. Товарна біржа діє на основі самоврядування, господарської самостійності, є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, власні поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках та може мати печатки. Діяльність товарної біржі здійснюється відповідно до цього Закону та чинного законодавства України, статуту біржі, правил біржової торгівлі та біржового арбітражу. Статтею 11 цього Закону визначено, що вищим органом управління товарної біржі є загальні збори її членів. У період між загальними зборами членів товарної біржі управління нею здійснює біржовий комітет (рада біржі). Контролюючим органом товарної біржі є контрольна (ревізійна) комісія. Біржовий комітет (рада біржі) і контрольна (ревізійна) комісія обираються загальними зборами членів товарної біржі, компетенція та повноваження комітету і комісії визначаються статутом товарної біржі. Відповідно до п. 1.1 Статуту Житомирської товарної агропромислової біржі - Житомирська товарна агропромислова біржа створена Засновниками у відповідності з угодою від 10 лютого 2000 року на підставі Закону України «Про товарну біржу». Згідно з п. п. 6.1; 6.4 вказаного статуту - органами управління біржі є загальні збори членів біржі, біржовий комітет, ревізійна комісія і виконавча дирекція. Установчі збори проводяться до державної реєстрації біржі. Перші загальні збори членів біржі проводяться не пізніше ніж через два тижні після державної реєстрації біржі. На перших загальних зборах членів біржі обирається голова біржового комітету, заступник голови біржового комітету, члени біржового комітету строком на п'ять років. Термін повноважень членів біржового комітету, які обираються після перших загальних зборів членів біржі, тобто, які обираються на наступних загальних зборах, Закон України «Про товарну біржу», а також статут Житомирської товарної агропромислової біржі не визначає. Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив з того, що 11 січня 2005 року загальними зборами засновників Житомирської товарної агропромислової біржі (протокол № 1), (тобто на наступних загальних зборах після перших загальних зборів), обрано новий склад біржового комітету в кількості 11 осіб, кінцевий строк повноважень яких зборами не визначено, інший склад біржового комітету не обирався. Врахувавши, що статутом Житомирської товарної агропромислової біржі, Законом України «Про товарну біржу» та рішенням загальних зборів засновників біржі не передбачено будь-яких обмежень щодо строку повноважень біржового комітету, який формується в подальшому після перших загальних зборів, апеляційний суд обґрунтовано вважав помилковим висновок суду першої інстанції про нелегітимність складу біржового комітету, сформованого загальними зборами засновників біржі 11 січня 2005 року. Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗПП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Як роз'яснено у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами трудових спорів, на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Встановивши, що факт порушення трудових обов'язків позивача як керівника Житомирської товарної агропромислової біржі підтверджено довідкою про результати службової перевірки щодо дотримання службовими особами біржі вимог чинного законодавства України при здійсненні фінансово-господарських операцій від 16 липня 2014 року, проведеної на підставі рішення біржового комітету від 11 червня 2014 року, згідно з якою позивач допустив розтрату (привласнення) коштів біржі, апеляційний суд дійшов висновку про правомірність звільнення його із займаної посади на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 29 вересня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана В.І. Мартинюк