Справа № 175/3577/16-ц
Провадження № 2/175/1471/16
Справа №175/3577/16-ц
Рішення

Іменем України

(з а о ч н е)

17 січня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості за договором позики з урахуванням суми інфляції та 3% річних у розмірі 304839,73 грн., яка складається з наступного: 279669,49 грн. - сума заборгованості з урахуванням інфляції за період з 16 серпня 2013 року по 31 грудня 2016 року; 25170,24 грн. - сума заборгованості з урахуванням 3% річних та суму судового збору в розмірі 2846,30 грн. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив.

Так, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, ЦПК України, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (ст. 74 ЦПК України).

На підставі викладеного вище, враховуючи факт належного повідомлення відповідача про слухання справи, суд, зі згоди позивача, проводить розгляд справи у заочному порядку, що в даному випадку повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем у письмовій формі було укладено договір позики, на виконання умов якого у той же день, тобто 16 серпня 2013 року позивачем передано відповідачу грошові кошти у розмірі 137 500 грн.

Згідно умов Договору позики від 16 серпня 2013 року грошові кошти були передані відповідачу на строк до 16 вересня 2013 року.

Ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В порушення умов Договору позики від 16 серпня 2013 року та положень ст. 1049 ЦК України відповідач до цього часу не повернув позивачу суму позики. Сума заборгованості відповідача станом на день подачі позову складає 137 500 грн.

Відповідно до вимог ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає поверненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних, що станом на день подачі позову складає 287 477 грн. 23 коп.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1 та 2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2846,30 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 173, 174, 130, 223, 224-227, 257, ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики з урахуванням суми інфляції та 3% річних у розмірі 304839,73 грн., яка складається з наступного:

- 279669,49 грн. - сума заборгованості з урахуванням інфляції за період з 16 серпня 2013 року по 31 грудня 2016 року;

- 25170,24 грн. - сума заборгованості з урахуванням 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 2846,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.О. Ребров