Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/2542/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/1171/17 Черткова Н.І.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений в розмірі стягнення заробітної плати за часи вимушеного прогулу, до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона з 03 лютого 1986 року працювала постійно на протязі тридцяти років в Бердянському територіально відокремленому безбалансовому відділенні №10007/0339 Філії - Запорізького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України".

Остання посада, яку вона займала - начальник відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Бердянського територіально відокремленого безбалансового відділення №10007/0339, на яку була призначена наказом №1127-к від 17.12.2010 року.

Наказом №331-к від 15.03.2016 року начальника Філії - Запорізького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" вона була звільнена з посади у зв'язку з втратою довір'я до неї з боку власника з винних дій працівника за п.2 ст.41 КЗпП України.

Вважає, наказ №331-к від 15.03.2016 року та своє звільнення незаконними.

Вказує, що відповідно до діючого законодавства для звільнення її за п.2 ст.41 КЗпП України є обов'язковим скоєння нею умисних чи необережних винних дій щодо безпосереднього обслуговування грошових коштів, а саме порушень нею посадової інструкції від 20.04.2015 року або скоєння корисливого правопорушення.

Ніякого корисливого правопорушення вона не скоювала, а тому це не може бути підставою для її звільнення.

Зазначає, що щодо скоєння нею винних дій щодо безпосереднього обслуговування грошових коштів, то також вона таких винних дій не вчиняла.

Вказує, що обставинами, які передували її звільненню було те, що Бердянське територіальне відокремлене безбалансове відділення (БТВБВ) №10007/0339 відкриває карткові рахунки з нульовим залишком коштів та видає банківські картки на ці рахунки для осіб - внутрішньо переміщеним особам (переселенцям) із зони АТО для того, щоб на них нараховувались кошти для державної допомоги та виплати пенсій.

Саме в Бердянське територіальне відокремлене безбалансове відділення (БТВБВ) №10007/0339 (уже після збору пакету документів у територіальному відділенні соціального захисту та отримання довідки переселенця) звертаються внутрішньо переміщені особи із зони проведення АТО для відкриття рахунків та отримання банківських карток, то у відділені із-за великого напливу таких громадян утворюються довжелезні черги.

А оскільки, у відділенні були великі черги, то частину внутрішньо переміщених осіб хол-менеджер їх відділення направляв у їх філіали, розташовані у м. Бердянську, оскільки всі філіали відділення мають дозвіл на відкриття рахунків та видачу банківських карток. Такий список філіалів з адресою і розкладом роботи знаходиться і у центральному відділенні по вул. Леніна,5 на дверях кабінету №4. А тому багато громадян, і саме для зменшення черги у центральному відділенні, в 2015-2016 роках направлялися як і хол-менеджером, так і самостійно до інших філіалів, в тому числі на вул. Кірова, де працювала контролером-касиром ОСОБА_4, яка відповідно до своїх посадових обов'язків і Положення про філіал відділення і повинна була відкрити переселенцям рахунки з нульовим залишком коштів та видати банківські картки.

ОСОБА_4 ніяким чином не підпорядковувалася по роботі позивачу і вона не могла на неї ніяким чином впливати, що підтверджується посадовою інструкцією та Положенням про відділ бухгалтерського обліку, звітності та контролю, керівником якого була позивач.

Крім того ніяких грошових коштів на рахунки не зараховувались і рахунки відкривалися тільки на підставі дозвільних документів, які видавалися внутрішньо переміщеним особам управлінням соціального захисту.

А тому ніяких порушень діючого законодавства, своєї посадової інструкції чи інструкцій Національного банку вона не вчиняла.

Але коли працівник служби безпеки банку відбирав у неї пояснення, то вона, знаходячись у стресовому стані, будучи наляканою його погрозами про поїздку до правоохоронних органів, повіривши йому що її пояснення повинно відповідати поясненню ОСОБА_4, чим і підтверджувати її провину, і що її взагалі не будуть притягати до будь-якої відповідальності, написала в поясненні, що вона начебто направила до ОСОБА_4 громадянку, чиє прізвище їй продиктував цей працівник, для оформлення рахунків громадянам-переселенцям, чим начебто порушила свою посадову інструкцію та Інструкцію про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджена постановою Правління Національного банку від 12.11.2003 р., хоча вона особисто ніяких громадян не направляла до ОСОБА_4

Зазначає, що вона декілька днів не могла прийти в себе від того, що сталося. А потім, опанувавши себе, розуміючи, що була звільнена незаконно, витребувала для звернення до суду копію наказу №331-к від 15.03.2016 року про звільнення та довідку про середню заробітну плату. Надати копію службової перевірки відповідач відмовився.

Вважає незаконним наказ про її звільнення, оскільки вона була звільнена на підставі тільки її особистого пояснення, яке було у неї відібрано з грубим порушенням її конституційних прав. Навіть пояснення ОСОБА_4, в якому вона оговорила її, згідно наказу не було підставою для її звільнення.

Зазначає, що незаконними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд скасувати наказ №331-к від 15.03.2016 року начальника Філії - Запорізького обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" ОСОБА_5 про звільнення її з посади начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Бердянського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339 у зв'язку з втратою довір'я з боку власника з винних дій працівника за п.2 ст. 41 КЗпП України, поновити її на роботі на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Бердянського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339, стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15 березня 2016 року в розмірі 67 190 грн. 36 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайооного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 331-к від 15.03.2016 року Філії Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Бердянського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339 у зв'язку з втратою довірі з боку власника з винних дій працівника за п.2 ст. 41 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Бердянського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339 Філії Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк»» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 березня 2016 року по 28 грудня 2016 року у розмірі 67 190 грн. 36 коп. та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк»» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк»» на користь держави судовий збір у розмірі 1774, 30 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі.

У апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволені позову.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач з 12.02.1986 року працювала в підприємстві відповідача на різних посадах, а з 18.12.2010 року начальником відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю територіально відокремленого без балансового відділення № 10007/0339 філії - Запорізького обласного управління ВАТ « Ощадбанк».

Відповідно до наказу № 331-к від 15.03.2016 року начальника філії - Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ОСОБА_6 позивач була звільнена з посади у зв'язку з втратою довір'я до неї з боку відповідача з винних дій позивача відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно зазначив, що для звільнення позивача з підстав - п.2 ст. 41 КзПП України є обов'язковим скоєння особою умисних чи необережних винних дій, щодо безпосереднього обслуговування грошових коштів, а саме порушень позивачем посадової інструкції від 20.04.2015 року або вчинення корисливого правопорушення.

Однак, в судом першої інстанції не було встановлено, що позивачем було допущено порушення посадової інструкції або скоєння нею корисливого правопорушення.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої 20.04.2015 року начальник відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю ТВБВ зобов'язаний: забезпечити дотримання структурними підрозділами вимог чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України, локальних нормативно-правових актів Банку з питань ведення бухгалтерського обліку, здійснювати відкриття рахунків та внесення інформації про параметри аналітичних рахунків, контрактів, клієнтів в АБС, контролювати своєчасність та правильність відображення в бухгалтерському обліку всіх операцій згідно отриманих первинних документів, які здійснюються підзвітними йому ТВБВ або автоматизованих операцій, проведених згідно технологій та правил, реалізованих в АБС, контролювати отримання та реєстрацію щоденної звітності від підзвітних йому ТВБВ; здійснювати вивіряння операцій підзвітних ТВБВ на підставі первинних документів та введення їх в автоматизовану банківську систему; забезпечувати контроль за відображенням в обліку операцій з готівкою та цінностями сховища цінностей; контролювати дотримання правил обліку операцій з готівкою та цінностями ТВБВ та підзвітними ТВБВ; забезпечувати організацію роботи щодо формування та зберігання сформованих документів дня, регістрів бухгалтерського обліку та звітів; контролювати вилучення документів (функція «ВАК- операція») в АБС; забезпечувати контроль перевірки за правильністю оформлення первинних документів за операціями отриманими від операційної частини ТВБВ 1,1-А типу та підзвітних ТВБВ; організовувати групування документів за видами операцій, їх обробку та організацію подальшого контролю за ними, а також формування платіжних документів, реєстрів для перерахування коштів одержувачам, їх перевірку та в разі необхідності відправку сформованих файлів до філії Банку; підписувати та візувати документи в межах своєї компетенції, визначати функціональні (посадові) обов'язки підлеглих йому працівників, забезпечувати перевірку стану бухгалтерського обліку у підпорядкованих ТВБВ та структурних підрозділах, надавати практичну допомогу працівникам служби бухгалтерського обліку ТВБВ з питань ведення бухгалтерського обліку; брати участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею: та відшкодуванням втрат від нестач, крадіжок і псування активів, установи Банку.

Підставою для звільнення позивача з посади стала її пояснювальна записка, також висновок службового розслідування від 15.03.2016 року та письмові пояснення касира - ОСОБА_4

Згідно письмових пояснень позивача від 14.03.2016 року вона вказала, що дійсно прохала касира - ОСОБА_4 за проханням громадянки ОСОБА_7, яка є внутрішньо переміщеною особою, відкривати карткові рахунки особам Донецької та Луганської областей без їх присутності при наявності тільки ксерокопії паспорта та ідентифікаційного коду.

Зазначені обставини в своєму письмову поясненні підтвердила і контролер-касир ОСОБА_4

Відповідно до висновку службового розслідування у зв'язку з проведенням слідчих дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000834 від 27.02.2016 року стосовно працівників Пенсійного фонду співробітниками національної поліції спільно з представниками СБУ в ТВБВ № 10007/0348 філії - Запорізького обласного управління АТ « Ощадбанк», розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. Кірова, 42 було встановлено, що ОСОБА_3 внесла до автоматизованої банківської системи інформацію про клієнтів ( ПІБ і ідентифікаційні номери) на підставі переданих їй ксерокопій документів без присутності самих клієнтів та рахунки - 05.10.2015 року та 28.10.2015 року таких осіб - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є внутрішньо переміщеними особами.

Крім того, вищевказаним службовим розслідуванням встановлено із пояснень ОСОБА_4, що вона, будучі за своїми функціональними обов'язками відповідальною за відкриття рахунків та видачу клієнтам банку платіжних карт, за вказівкою начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю ТВБВ № 10007/0339 м. Бердянська ОСОБА_3 відкривала карткові рахунки мешканцям непідконтрольної території на підставі ксерокопій документів (паспорту та ідентифікаційного номеру), які їй надавала ОСОБА_7, мешканка м. Макіївка. Оформлені картки для отримання соціальних виплат, ОСОБА_4 також передавала ОСОБА_7

Допитавши свідків, щодо обставин викладених в акті службової перевірки від 15.03.2016 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони не відповідають дійсності, а саме те, що ОСОБА_3 ніяких вказівок ОСОБА_4 не давала і не могла давати, тому що остання ні у відповідності ані до посадової інструкції, ані до Положення про відділ бухгалтерського обліку, звітності та контролю, керівником якого була позивач, їй не підпорядковувалась.

Крім того, ніяких грошових коштів на рахунки не зараховувалося і рахунки відкривалися тільки на підставі дозвільних документів, які надавалися внутрішньо переміщеним особам територіальним відділенням соціального захисту. А також те, що ОСОБА_13 особисто внесла до автоматизованої банківської системи інформацію про клієнтів ( ПІБ і ідентифікаційні номери) на підставі переданих їй ксерокопій документів без присутності самих клієнтів та рахунки та вказані прізвища, імена та по батькові та адреса їх реєстрації нічим не підтверджено, а зазначені доводи відповідачем спростовані не були.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 не порушено, вона не допитувалася правоохоронними органами, навіть в якості свідка.

Кримінальне провадження № 0000834 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України за фактами незаконного заволодіння бюджетними коштами зі сторони внутрішньо переміщених осіб у вигляді соціальних виплат, на яке йде посилання у акті службової перевірки від 15.03.2016 року стосується посадових осіб Пенсійного фонду і ніякого відношення до позивача немає.

Тобто, судом встановлено, що у відповідача були відсутні підстави, передбачені п.2 ст. 41 КзПП України для звільнення позивача ОСОБА_3 із займаної посади.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним, скасування наказу № 331-к від 15.03.2016 року про її звільнення та поновлення її на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та контролю Бердянського територіально відокремленого без балансового відділення № 10007/0339 Філії- Запорізького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суд першої інстанції також виходив з того, що відповідно до висновку службового розслідування від 15.03.2016 року, який був підставою для звільнення позивача члени комісії, які підписали цей висновок, вказали, що за результатами проведеної перевірки ОСОБА_3 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.2, 3 ст. 41 КзПП України не є заходом дисциплінарного стягнення.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції також правильно задовольнив вимоги позивача і про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, навівши відповідний розрахунок, який здійснений у відповідності до Постанови № 100 КМУ та визначивши його за період з 15 березня 2016 року по 28 грудня 2016 року у розмірі 67190 гривень.

Також врахувавши, що внаслідок незаконного звільнення позивача погіршився стан здоров'я позивача, що вона є інвалідом третьої групи з онкологічного захворювання, протягом вказаного періоду позивач не мала коштів для утримання своєї сім'ї, не мала можливості в достатній кількості придбати необхідних ліків, продуктів харчування, предметів першої необхідності, тим самим позивач та її сім'я були позбавлені можливості ведення звичного способу проживання, суд стягнув на користь позивача моральну шкоду у сумі 3000 грн.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 грудня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: