Справа № 201/3957/16-ц
Провадження № 2зз/201/24/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.03.2016р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (треті особи ОСОБА_5, Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_6) про визнання недійсними договору позики,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2016р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. в порядку забезпечення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, було накладено заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ( а.с. № 35)

20.01.2017р. до суду надійшла заява від представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, з посиланням на те, що договір переведення боргу визнаний недійним Апеляційним судом Дніпропетровської області від 30.11.2016р., а тому позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу не можуть бути задоволені. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.03.2016р., на думку представника відповідача, мають бути скасовані, оскільки потреба в забезпечення позову відпала.

В наданій суду 25.01.2017р. заяві, представник ОСОБА_2 підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову, просив розглядати це питання без фіксування процесу технічними засобами та за його відсутності.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 в наданих суду запереченнях посилалася на те, що рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016р. на сьогоднішній день оскаржується в касаційному порядку, а тому питання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним. Крім того, у разі скасування заходів забезпечення позову, відповідач може вчиняти дії по відчуженню майна, що в свою чергу може завдати значних перешкод при виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Інші учасники в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені, про причини неявки не сповістили.

За таких обстави, суд вважає за можливе розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову в судовому засіданні за відсутності сторін та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами.

Ознайомившись із матеріалами справи про скасування заходів забезпечення позову, вважаю за можливе в задоволені заяви відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як вбачається із розяснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», то заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При задоволенні позову, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Частина 6 ст. 154 ЦПК України передбачає, що одночасно з ухваленням рішення про відмову в позову, або у разі залишення без розгляду вимог чи закриття провадження, суд може вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, з аналізу п. 10 Постанови Пленуму та положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України можна зробити висновок, що лише винесення судом рішення про відмову в позові ( ухвал про залишення без розгляду вимог або закриття провадження) є підставою для одночасного скасування заходів забезпечення позову. Крім того, лише за результатами розгляду справи по суті ( одночасно із винесенням рішення чи ухвали), суд може дійти висновку чи відпали або змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, чи ні.

З огляду на те, що на сьогоднішній день рішення по справі не винесено, а також приймаючи до уваги, що рішення Апеляційного суду від 30.11.2016р., на яке, як на підставу для скасування, посилається представник відповідача, оскаржується в касаційному порядку, що підтверджується наданими представником позивача доказами, то у суду відсутні підстави вважати, що потреба у вжитих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.03.2016р. заходах забезпечення позову відпала та обставини, які зумовили їх застосування, змінилися. Таким чином, в задоволені заяви представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 154, 210, 293 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.03.2016р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (треті особи ОСОБА_5, Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_6) про визнання недійсними договору позики відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська .

Суддя: Н.В.Ткаченко