Єдиний унікальний номер 226/836/16-ц Номер провадження 22-ц/775/58/2017
Головуючий 1 інстанції Коваленко Т.О.
Категорія 30 Доповідач Кішкіна І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року у справі за заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу залишена без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду з тих підстав, що суд першої інстанції не врахував, що про наявність судового наказу вона дізналася після утримання сум з її пенсії на виконання судового наказу, в той час як в неї заборгованості перед заявником немає, вона часто хворіє та знаходиться на лікуванні, тому можливо не отримала копію судового наказу своєчасно, крім того, відповідно до ст. 121 ЦПК України судом їй не було надано строк для усунення недоліків поданої заяви про скасування судового наказу.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник пропустив строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2016 року Димитровським міським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за теплову енергію в сумі 2022 грн. за період з 01 травня 2010 року по 01 травня 2016 року, інфляційні збитки в сумі 1382,56 грн., 3% річних в сумі 795,55 грн. за період з 21 червня 2012 року по 20 квітня 2016 року, всього 4200,11 грн., та судовий збір в сумі 689 грн. (а.с.18).

Відповідно до супровідного листа від 27 травня 2016 року копія судового наказу з пакетом документів направлена ОСОБА_1 (а.с.19).

На а.с. 20 міститься конверт, на якому поштовим відділенням зазначена причина повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати вказаний судовий наказ, при цьому в заяві зазначає, що про видачу судового наказу довідалась тільки у зв'язку з недоплатою пенсії в жовтні 2016 року (а.с.21).

Згідно із частиною 2 статті 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 104 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомлені про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

Як вбачається із матеріалів справи 07 червня 2016 року на адресу суду повернувся судовий наказ, направлений ОСОБА_2, з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання» (а.с.20).

Тобто судом невірно розтлумачено відмітку поштового відділення на конверті «причина повернення за закінченням терміну зберігання», яка посвідчена печаткою, як «відсутність за вказаною адресою», що привело до неправильного вирішення питання.

Крім того, суд належним чином не з'ясував строків подання ОСОБА_2 заяви про скасування судового наказу відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 ЦПК України щодо відомостей про отримання нею копії судового наказу 17 жовтня 2016 року.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, не можна вважати, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 104 ЦПК України, чим, окрім іншого, порушено і вимоги ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, оскільки суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про розгляд заяви про скасування судового наказу, і помилково залишив заяву про скасування судового наказу без розгляду. Ці обставини є підставою для скасування ухвали і передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Кішкіна

Судді О.М.Біляєва

В.В.Папоян