АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4773/17 Справа № 173/1600/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор»євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 15 жовтня 2010 року № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На порушення умов вказаного договору ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 7 196 грн 41 коп., що складається із: 1 626 грн 98 коп. заборгованість за кредитом; 2 988 грн 44 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 762 грн 11 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф (фіксована частина), 318 грн 88 коп. штраф (процентна складова).

У звязку з вищевикладеним позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2010 року.

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1 626 грн 98 коп. заборгованість за кредитом, 2 988 грн 44 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн штраф (фіксована частина), 318 грн 88 коп. штраф (процентна складова). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРиватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду в частині відмови задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 5 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами (Правилами) надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком у звязку із неналежним виконанням позичальником умов укладеного між сторонами договору виникла заборгованість у розмірі 7 196 грн 41 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1 626 грн 98 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом 2 988 грн 44 коп.; заборгованості за пенею та комісією 1 762 грн 11 коп.; а також штрафів: 500 грн (фіксована частина) та 318 грн 88 коп. (процентна складова).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник порушив взяті на себе кредитні зобов'язання, а тому з нього на користь банку підлягає стягненню заборгованість, зокрема, заборгованість за кредитом, заборгованість зі сплати процентів, а також штрафи. При цьому суд зазначив, що вимоги про стягнення пені та процентів задоволенню не підлягають, оскільки заявою, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також довідкою про умови кредитування розмір пені та комісії не встановлено.

Проте повністю погодитися із висновками районного суду не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як позичальник, свої зобов'язання за кредитним договором, щодо повернення кредиту не виконав. У звязку з чим заборгованість за вказаним договором станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 7 196 грн 41 коп., що складається із: 1 626 грн 98 коп. заборгованість за кредитом; 2 988 грн 44 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 762 грн 11 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф (фіксована частина), 318 грн 88 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахункам заборгованості (а.с.4-6)

Районний суд вірно дійшов до висновку про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, однак посилання суду на те що позивач нарахував заборгованість за пенею та комісією станом на 30.06.2015 року у розмірі 1762,11 грн. є не обґрунтованим, погодиться з даним висновком в повній мірі не можливо, оскільки відповідач власноручно підписав довідку про умови кредитування, в якій передбачено нарахування пені.

Також суд першої інстанції не врахував положення статті 549 ЦК України, де зазначено, що штраф та пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відмову у стягненні штрафу.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 14 грудня 2015 року підлягає скасуванню в частині стягнення штрафу. Позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії за користуванням кредитом підлягають задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року в частині стягнення штрафу скасувати та у задоволенні позову в цій частині - відмовити .

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом у сумі 1762,11 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом у сумі 1762,11 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: