Провадження №2/521/4904/17
15 листопада 2017 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Дукіній Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права на спадщину за законом та зняття арешту,
В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права на спадщину за законом та зняття арешту.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказував, що батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 було побудовано домоволодіння №46 по вулиці Житковій в місті Одесі до 05.08.1992 року.
16 червня 2011 року батько позивача ОСОБА_2 помер. Будь-яких правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок та господарські споруди, не збереглося, через що нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Крім того, позивач просив зняти арешт (заборону відчуження) з будинку №46 по вулиці Житковій у місті Одесі, накладений рішенням №173 міськвиконкому від 25 лютого 1959 року.
У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просив визнати право на спадщину за законом та зняття арешту (заборони відчуження) з будинку №46 по вулиці Житковій у місті Одесі.
Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, але від представника особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.
Представник Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявився, установа повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Таким чином, у звязку з неявкою повідомленого відповідача по даній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши представлені і забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №267734 від 17 червня 2011 року помер ОСОБА_2, який відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №000707 був батьком позивача ОСОБА_1
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина щодо майна померлого у вигляді, зокрема, домоволодіння №46 по вулиці Житковій у місті Одесі.
Згідно до технічного паспорту на житловий будинок №46 по вулиці Житкова у місті Одесі, виготовленого 08 вересня 2015 року ТОВ «Міжнародною юридичною компанією «ЛЕКС», замовником технічної інвентаризації був ОСОБА_1
Згідно будинкової книги про прописку громадян у будинку №46 по вулиці Житковій в місті Одесі, заведеної 17 квітня 1992 року, по зазначеній адресі, зокрема, зареєстрований ОСОБА_1
Крім того, будинкова книга з оплати за водопостачання та водовідведення по вулиці Житковій будинок №46 у місті Одесі заведена на імя ОСОБА_1, який на протязі багатьох років здійснював сплату комунальних послуг.
Матеріали справи свідчать, що син померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 - фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав.
Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.
Як закріплене в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відтак, зясовані судом обставини свідчать, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_2
Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як встановлює ст. 1269 ч.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як випливає із спадкової справи №1070/2011 від 16 червня 2011 року, заведеної Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернувся із заявою до установи для оформлення спадщини, зокрема, щодо будинку №46 по вулиці Житковій в місті Одесі, але через відсутність правовстановлюючих документів йому було відмовлено.
В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, на зазначений вище будинок накладено арешт. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 25.03.2016 року, відповідно до якої рішенням №173 від 25.02.1959 року Виконкому м. Одеси була накладена заборона відчуження житлового будинку №46 по вул. Житкова у м. Одесі.
Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідних органів із заявами щодо отримання вищезазначеного рішення.
Однак, відповідно до архівної довідки №551/01-18 від 20.04.2016 року, наданої Одеським державним нотаріальним архівом, в матеріалах архівного фонду №37 (Першої Одеської державної нотаріальної контори), а саме в алфавітній книзі обліку заборони відчуження житлових будинків і арештів, дійсно є запис про накладення заборони відчуження зазначеного будинку, згідно рішення №173 міськвиконкому від 25.02.1959 року. Однак, примірника вищевказаного рішення на зберігання не передавалося.
Суд погоджується з позицією сторони позивача, що у разі визнання за ОСОБА_1 права на успадкування, наявність арешту зазначеного житлового будинку зробить неможливим в майбутньому зареєструвати та оформити належним чином право власності на зазначений будинок.
Згідно ст. 60 ч.ч.1,2 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Таким чином, увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідних вимог позивача і зумовлює наявність підстав для визнання за позивачем права на нерухоме майно за адресою: місто Одеса, вулиця Житкова, будинок №46 в порядку спадкування, та скасування арешту на вказане майно.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права на спадщину за законом, а саме на успадкування та зняття арешту задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право на успадкування житлового будинку № 46 по вулиці Житковій у місті Одесі, якій складається з житлового будинку під літ. «А», який в свою чергу складається з наступних приміщень:1-1 коридор, пл. 7,0 кв. м.; 1-2 - житлова, пл. 12,7 кв. м.; 1-3 - житлова, пл. 10,6 кв. м.; 1-4 - житлова, пл. 2,7 кв. м.; 1-5 - житлова, пл. 14,9 кв. м.; 1-6 - житлова, пл. 19,3 кв. м.; 1-7 - котельня, пл. 5,9 кв. м.; 1-8 - коридор, пл. 1,0 кв. м.; 1-9 - ванна, пл. 3,4 кв. м.; 1-10 - вбиральня, пл. 1,2 кв. м.; 1-11 - кухня, пл. 8,9 кв. м. Загальною площею 87,6 кв. м., житловою площею 60,2 кв. м, допоміжною площею 27,4 кв. м.. Господарські будівлі та споруди складаються з: сарай під літ. «Б»; душ під літ. «В»; вбиральня під літ. «Г»; літня кухня під літ. «Д»; навіс під літ «Е»; сарай під літ. «Ж»; № 1-5 огорожа; I вимощення, який розташований на земельній ділянці загальною площею 609 кв. м., яка знаходилася у фактичному користуванні, після смерті ОСОБА_2, померлого 16 червня 2011 року.
Зняти арешт (заборону відчуження) з будинку № 46 по вулиці Житковій у місті Одесі, накладений рішенням № 173 міськвиконкому від 25.02.1959 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.