Справа № 234/4549/17
Провадження № 2/234/2762/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Романенко К.П., за участю відповідача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2, позивачки ОСОБА_1 її представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл сумісно набутого майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл сумісно набутого майна подружжя.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що з 1987 року по 1994 рік вона з відповідачем перебували в шлюбних відносинах. З 1994 року по листопад 2008 року вони продовжували жити однією сім'єю, вели спільне господарство, сумісний побут, сімейний бюджет. В цей час вони придбали в кредит автомобіль НОМЕР_1, 2007 року випуску за 65540 грн. Частково кредит сплачували за спільні кошти до листопаду 2008 року. Просить визнати автомобіль спільною власністю подружжя та розділити, автомобіль на праві власності залишити за відповідачем і з нього стягнути грошові кошти пропорційно кредитному внеску.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, і пояснила , що на теперішній час проведено експертне дослідження вартості автомобіля, його вартість склала77000 грн. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала її позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач не заперечував проти позовних вимог в частині розділу автомобіля.

В судовому засіданні представник відповідача також не заперечував проти задоволення позову в частині розділу автомобіля з врахуванням долі, яку виплатив відповідач по кредитному договору за цей автомобіль.

Суд вислухав пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчив матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги сторін підлягають задоволенню. Згідно до статті 60 СК України. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя

1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до статті 61СК України. Об'єкти права спільної сумісної власності

1. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

5. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до статті 63 СК України. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності

1. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю

Згідно до статті 65 СК України. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

1. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до статті 66 СК України. Право подружжя на визначення порядку користування майном

1. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до статті 68 СК України. Здійснення права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу

1. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

2. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 69 СК України. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до статті 70 СК України Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

1. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Згідно до статті 71 СК України. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя

1. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони одружились 22.08.1987 року, шлюб зареєстрований у відділі РАГСу м. Краматорська Донецької області, 10 травня 1994 року шлюб було розірвано, актовий запис 377 по відділу РАГС м. Краматорська Донецької області.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому процесі поясняли, що подружжя разом займались будівництвом, робили ремонт в будинку, у них є автомобіль, конкретно, що вони будували і за які кошти вони не знають.

Згідно до кредитного договору від 07 листопада 2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 позичальнику ОСОБА_4 надано 65540 грн. для здійснення оплати за транспортний засіб ГАЗ, модель3302418, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір-білий, шасі (кузов,рама,коляска)НОМЕР_3, рік випуску 2007.

Згідно до висновку експерта за № 211/17 від 10.10.2017 року вартість автомобілю ГАЗ-3302418, держ.номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску складає 77000грн.

Суд вважає спірне майно сумісною власністю сторін, бо вони його придбали у шлюбі, інших доказів придбання майна сторони суду не представили.

Суд вважає, за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 в частині розділу спільного майна, а саме автомобілю.

Судом встановлено, що по кредитному договору подружжя отримало гроші в розмірі 65540 грн. на оплату вантажного бортового автомобілю ГАЗ. За період спільного проживання подружжя виплатило частину кредиту в розмірі 23204,83 грн., що складає 35,40% від суми погашеного кредиту. Згідно експертизи вартість автомобілю складає 77000 грн і 35,40% складає 27258 грн. Доля позивачки ? частина складає 13629 грн.

Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.3, 57,66,69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розподіл сумісно набутого майна подружжя задовольнити.

Визнати автомобіль засіб ГАЗ, модель3302418, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір-білий, шасі (кузов,рама,коляска)НОМЕР_3, рік випуску 2007 спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, залишити право власності на автомобіль за ОСОБА_4 та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 в розмірі 13629 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 250 грн - вартість експертизи та частково судовий збір в розмірі 160 грн., а всього 410 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Суддя: