Справа № 683/1809/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, з участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання права власності на будинковолодіння,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просять визнати за кожною з них право власності відповідно на 3/4 та 1/4 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5 За життя ОСОБА_5 склав на користь ОСОБА_2 заповіт. До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Окрім неї, право на обов»язкову частку у спадщині має дружина померлого ОСОБА_3, яка також прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Оскільки за життя ОСОБА_5 не отримував свідоцтва про право власності на спірне будинковолодіння, тому просять в судовому порядку визнати за ними право власності на це будинковолодіння.

В ході судового розгляду справи позивачі уточнили раніше заявлені позовні вимоги й вказують, що спірне будинковолодіння є майном колгоспного двору, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а тому частка кожного із них в майні становить по 1/4 частині. Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшла лише 1/4 частина спірного будинковолодіння. Оскільки обов»язкова частка у спадщині становить 1/24 частину, тому з її урахуванням та урахуванням належної ОСОБА_3 1/4 частини в майні колгоспного двору, просять визнати за нею право власності на 7/24 частин будинковолодіння, а за ОСОБА_2 - 11/24 частки будинковолодіння, з яких: 1/4 частка в майні колгоспного двору, 5/24 - її частка у спадщині.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог залучено ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач - Сербинівська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області до суду свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_4 просить справу слухати у його відсутності, позов визнає.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 1973 році подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було побудовано житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно запису №245 погосподарської книги №6 Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: ОСОБА_5 - голова двору, його дружина ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_4, ОСОБА_2

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: витягами з погосподарських книг Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області щодо належності спірного будинку до колгоспного двору, витягом з погосподарської книги Сербинівської сільської ради за 1991-1995 роки про склад сім»ї ОСОБА_5 станом на 15 квітня 1991 року, технічним паспортом на спірний будинок.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз»ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарських книгах Сербинівської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/4 частині (1:4=1/4).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, який є чоловіком ОСОБА_3, а також батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_2 28 травня 2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №53, яким заповів: ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 3,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, ОСОБА_2 - житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, що розташовані по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 прийняли спадщину за заповітом після смерті батька, подавши відповідно 14 січня 2016 року та 18 травня 2016 року нотаріусу заяви про прийняття спадщини. На день своєї смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_3, 1954 року народження, яка має право на обов»язкову частку у спадщині, прийнявши спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №15/2016, заведеної 14 січня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5

Оскільки ОСОБА_5 помер після 01 липня 1990 року, тому до його частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування.

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, увійшла належна йому частка у майні колгоспного двору розмір якої складає 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Решту будинковолодіння є власністю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, як членів колгоспного двору, й розмір частки кожного з них становить 1/4.

Оскільки належну частину будинковолодіння ОСОБА_5 заповів ОСОБА_2, тому до неї в порядку спадкування за заповітом перейшло право на 1/4 частину спірного будинковолодіння. При цьому суд також враховує, що ОСОБА_3, як непрацездатна вдова ОСОБА_5, має право на обов»язкову частку у спадщині, розмір якої відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України становить половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом.

Отже, спадщина, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 розподіляється наступним чином: ОСОБА_2 має право на 5/24 частини спадкового майна, ОСОБА_3 - на 1/24 частину (1/4 : 3 х 1/2 = 1/24 - обов»язкова частка).

Таким чином, ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 належить 11/24 його частини (1/4 в майні колгоспного двору + 5/24 (1/4 - 1/24=5/24) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5); ОСОБА_3 належить 7/24 його частини (1/4 в майні колгоспного двору + 1/24 обов»язкова частка в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5).

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати суд вважає за можливе віднести на рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 11/24 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 7/24 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя