У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 3 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест»(далі ТОВ «Сміла Енергоінвест») звернулося до суду з позовом, вимоги якого уточнило в ході розгляду справи та просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення житла на загальну суму 4 557,78 грн.

Позов мотивовано тим, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії до будинку АДРЕСА_1, власниками якої є відповідачі. Позивач свої обов'язки по теплопостачанню жилого приміщення, яке належить на праві власності відповідачам, виконує належним чином, надав теплову енергію за період з жовтня 2010 року по червень 2015 року. Разом з тим, відповідачі не оплачують за отриману ними комунальну послугу, у зв'язку із чим виникла заборгованість за вказаний період на загальну суму 4557,78 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 3 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» заборгованість за послуги з централізованого опалення житла за період з жовтня 2011 року по червень 2014 року у розмірі 3 532 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 3 грудня 2015 року, змінено, збільшено розмір стягнення із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» заборгованості за послуги з централізованого опалення житла за період з жовтня 2010 року по червень 2014 року з 3 532 грн на 4 557 грн 78 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_5, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з направленням справи до місцевого суду на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов виходив з того, що відповідачі отримують комунальні послуги з централізованого опалення квартири та їх не оплачують, а заборгованість підлягає стягненню в межах трирічного строку позовної давності згідно розрахунку заборгованості. Ррозрахунковий період з жовтня 2010 року по вересень 2011 року перебуває поза межами строку позовної давності.

Змінюючи рішення місцевого суду шляхом збільшення розміру стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення житла за період з жовтня 2010 року по червень 2014 року з 3 532 грн на 4 557 грн 78 коп, апеляційний суд виходив з того, що 3 жовтня 2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 боргу за надані послуги. Ухвалою того ж суду від 8 травня 2015 року за заявою боржника вищевказаний судовий наказ скасовано. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позовної давності за період жовтня 2010 року по вересень 2011 року, залишив поза увагою те, що строк позовної давності переривався пред'явленням позивачем заяви про видачу судового наказу ще у жовтні 2010 року.

З такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661 виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання є КП «Смілакомунтеплоенерго». Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20 жовтня 2010 року № 651 внесені зміни до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21 червня 2007 року № 661, яким виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання замість КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 та отримують комунальні послуги позивача з централізованого опалення квартири.

Позивач ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернувся до суду з позовом 9 липня 2015 року та просив суд стягнути заборгованість за період з жовтня 2010 року по квітень 2014 року у розмірі 4 557, 78 грн.

Вирішуючи спір в частині вимог за період з жовтня 2010 року по вересень 2011 року, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про переривання строку позовної давності з тих підстав, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу ще у жовтні 2010 року

Разом з тим, апеляційний суд, не звернув уваги на те, що зі змісту наявної у матеріалах копії ухвали про скасування судового наказу (а.с.19) вбачається, що судовий наказ видавався про стягнення заборгованості станом на 1 липня 2014 року, тобто фактично позивач не міг звернутися до суду для стягнення цієї заборгованості у жовтні 2010 року, як зназначено в ухвалі. При цьому, апеляційним судом не перевірено коли саме видавався судовий наказ, його копія в матеріалах відсутня.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач, посилався на те, що з заявою про видачу судового наказу він звертався у жовтні 2014 року.

На факт звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу саме у жовтні 2014 року посилається і ОСОБА_5 у касаційній скарзі, вказуючи на те, що в ухвалі про скасування цього наказу судом були допущені описки.

Суд апеляційної інстанції не перевірив та не встановив дату звернення позивача з заявою про видачу судового наказу, та у випадку, що позивач реалізував це право саме у жовтні 2014 року, не обґрунтував свої висновки щодо переривання строку позовної давності, зокрема щодо вимог за період з жовтня 2010 року по вересень 2011 року, не перевірив чи не подана вказана заява поза межами строку позовної давності до позовних вимог за відповідний період.

Суд апеляційної інстанції в порушення ст. 303 ЦПК України належним чином не перевірив законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для його зміни.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка поширюється і на суд апеляційної інстанції, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Суд апеляційної інстанції вказаних вимог не виконав.

За таких обставин, ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК України її слід скасувати з передачею справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Умнова
І.М. Фаловська