Справа № 310/8100/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вказуючи, що вона з 02.07.1994 року по 28.04.2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають спільних дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 02.12.2008 року на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 30 % всіх видів заробітку (доходу). На теперішній час ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 18 років і навчається на денному відділенні Бердянського державного педагогічного університету, проживає з нею та находиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_5 на період його навчання до досягнення двадцяти трьох років.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що відповідач отримує велику заробітну плату, тому з нього слід стягнути 1/4 її частину. Загальний розмір щомісячних витрат на сина складає 4000 грн. За заявою відповідача із його заробітної плати за місцем роботи перераховують на її користь аліменти у розмірі 1 000 грн. на утримання ОСОБА_5, але зазначених грошових коштів недостатньо для забезпечення потреб сина, тому просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково у розмірі від 10 до 15 відсотків від заробітку та пояснив суду, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 02.12.2008 року з нього на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30 відсотків всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почиваючи стягнення з 20.08.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. 27.12.2012 року син ОСОБА_4 досяг повноліття, тому за ст. 183 ч. 3 СК України він сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 15 відсотків заробітку до 24.11.2016 року. Коли йому стало відомо, що син ОСОБА_3 продовжує навчання у Бердянському державному педагогічному університеті, то він добровільно звернувся із заявою за місцем роботи в ДП «Бердянський морський торговельний порт» про стягнення з нього аліментів і з грудня 2016 року з нього почали стягувати аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання сина ОСОБА_3, який продовжує навчання. Тому вважав твердження позивача, що він не надає допомоги сину ОСОБА_3 є безпідставними. Згідно довідок ДП «Бердянський морський торговельний порт» позивач працює старшим тальманом складського господарства, має значний дохід, має повнолітнього, працездатного сина ОСОБА_4, родичів, житлом забезпечена. Він працює докером-механізатором комплексних бригад. Праця важка, шкідлива і вимагає фізичних зусиль. Він страждає хворобою хребта, та другими хворобами, потребує санаторно-курортного лікування, покращеного харчування. Крім того, він має непрацездатну матір-пенсіонера, яка потребує його допомоги, та отримує незначну пенсію. Він потребує поліпшення житлових умов, так як мешкає у гуртожитку і планує створити сім'ю. Все це потребує значних коштів.

Представник позивача ОСОБА_6 просив позовні вимоги задовольнити частково і стягнути аліменти в розмірі від 10 до 15 відсотків від заробітку позивача.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖС №056209 ОСОБА_5 народився 24.11.1998 року. Його батьками є позивач та відповідач по справі (а.с.6).

Згідно з довідками факультету фізичного виховання Бердянського державного педагогічного університету від 21.11.2016 року №360/16 (а.с.8), Бердянського державного педагогічного університету від 10.01.2017 року №64-47/18 (а.с.55) та №7к від 11.01.2017 року (а.с.56.) ОСОБА_5 є студентом першого курсу денної форми навчання факультету фізичного виховання Бердянського державного педагогічного університету. Навчається за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно з контрактом № 9803 від 12.08.2016 року, плата за один рік навчання становить 7900,00 грн. За умовами контракту, оплата здійснюється помісячно. Навчання виплату стипендії не передбачає. Заборгованість по оплаті за навчання відсутня. Станом на 31.12.2016 року сплачено 3160,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з навчанням ОСОБА_5 дійсно потребує матеріальної допомоги батька.

Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до довідки № 113 від 20.12.2016 року вуличного комітету № 27 (а.с.19) ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та є членом її сімї.

З урахуванням вимог ОСОБА_1 та можливості ОСОБА_2 у наданні допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення.

Суд приймає до уваги пояснення позивача, що розмір щомісячного утримання повнолітнього сина складає 4 000 грн., а також бере до уваги, що обовязок по утриманню повнолітніх непрацездатних дочки, сина, які потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 198 СК України, є обовязком обох батьків у рівних частках. З урахуванням зазначеного, частка батька в утриманні повнолітнього сина ОСОБА_3 повинна складати 2000 грн.

Відповідач працює в ДП «Бердянський морський торговельний порт» докером-механізатором вантажного району, що підтверджується інформацією ДП Бердянський морський торговельний порт № 10/6/07 від 04.01.2017 року (а.с. 66).

Відповідач має постійну роботу і доходи, тому виходячи з вимог ст. 183 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку.

Аналізуючи довідки про доходи ОСОБА_2 за період з 2015-2016 роки (а.с. 59-63) суд приходить до висновку, що потребам ОСОБА_5 відповідає стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Саме цей розмір аліментів є таким, що покриває дійсні витрати та є достатнім для його належного утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд також бере до уваги, що позивачем не надано доказів необхідності надання аліментів саме в заявленому в позові розмірі.

Можливість відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі, який просить позивач, суд не бере до уваги, оскільки розмір аліментів визначається виходячи із потреб на утримання повнолітньої дитини, а не із розміру заробітку (доходу) платника аліментів.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551.20 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 28.11.2016 року, з урахуванням аліментів сплачених в добровільному порядку, і до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років або припинення ним навчання.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,2 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя