Провадження № 2/522/4974/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку користування квартирою, зобовязання не перешкоджати здійснювати перепланування квартири, зміну договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, що була неодноразово уточнена, до відповідачів, просив визначити порядок користування квартирою №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі, виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату «7» в квартирі №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі( житловою площею 25, кв. м. - згідно технічного паспорту), площа якої після здійснення відповідних робіт з перепланування квартири, визначених висновком судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складеним Одеським державним інститутом судових експертиз - складе 20, 05 м., у спільне користування осіб, зареєстрованих в квартирі №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі (ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2) виділити: коридори - «2» - площею 1,8 кв. м.; «1» - площею 2,9 кв. м.; кухню «4» площею 6,7 кв. м.; санвузол «З» площею 2,7 кв. м; зобовязати відповідачку, ОСОБА_2 не порушувати визначений судом порядок користування квартирою №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі; зобовязати відповідачку, ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 здійснювати перепланування квартири №3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складеного Одеським державним інститутом судових експертиз шляхом встановлення в кімнаті «7» гіпсокартонної перегородки на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни кімнати та облаштування в ній дверного пройому та ліквідації дверного пройому між кімнатами «6» , «7» та «8»; зобовязати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради змінити договір найму квартири №3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі та укласти з ОСОБА_1 окремий договір найму житлової кімнати «7» квартири №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі, відповідно змінивши договір найму квартири №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі, укладений з відповідачкою, ОСОБА_1 ОСОБА_5 та залишивши підсобні приміщення вищезазначеної квартири в загальному користуванні всіх осіб, які мають законне право на користування даним житлом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у 1990 році рішенням виконкому Центральної районної ради народних депутатів під №740 родині позивача було дозволено тимчасове проживання у вищезазначеній квартирі, а 27 грудня 2002 року Центральною районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради було видано ордер №5606 на вищезазначене житлове приміщення, до якого, крім інших, був включений і позивач.

У 2007 році ОСОБА_2 вигнала позивача з квартири й до теперішнього часу протиправно перешкоджає у проживанні в квартирі №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2012 року , залишеним без змін рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 листопада 2012 року позивача було вселено у спірну квартиру, а відповідачку, ОСОБА_2 зобовязано не перешкоджати в користуванні даною квартирою. Приватизація квартири№3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі була визнанна незаконною та скасована .

12 березня 2013 року виконавчою службою було здійснено виконавчі дії по вселенню позивача до вищезазначеної квартири, проте відповідачка при цьому відмовилась надати ключі від квартири, забезпечивши цим безперешкодний доступ до квартири та можливості вільного в ній проживання.

Спірна квартира не приватизована, має чотири житлові кімнати загальною жилою площею приблизно 65,6 ( шістдесят пять цілих шість десятих ) кв.м. та складається на теперішній час ( згідно технічного паспорту) з чотирьох житлових кімнат ( «8» площею 15,8 кв. м. «7» площею 25,1 кв. м, «6» площею 18,4 кв. м. та «5» площею 6,3 кв. м.), а також - коридорів ( «2» - площею 1,8 кв. м.; «1» - площею 2,9 кв. м.), кухні «4» площею 6,7 кв. м. та санвузла «3» площею 2,7 кв. м.

На сьогоднішній день право користування даною квартирою мають три особи: позивач, ОСОБА_4, ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складеного Одеським державним інститутом судових експертиз в рамках розгляду Приморським районним судом міста Одеси цивільної справи №522/11142/13-ц за позовною заявою ОСОБА_3 ( яка діє в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1) про визначення порядку користування житловою площею - визначено можливий порядок користування квартирою №3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі ( з врахуванням необхідності здійснення необхідного перепланування квартири з метою організації ізольованих кімнат).

Так у вищезазначеному експертному висновку вказано, що єдино можливим варіантом забезпечення житлових прав всіх осіб, які мають право користування квартирою №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі є здійснення наступних дій з перепланування спірної квартири: в кімнаті «6» встановити гіпсокартонну перегородку на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни кімнати; в кімнаті «7» встановити гіпсокартонну перегородку на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни кімнати та облаштувати в ній дверний проєм; дверні проєми між кімнатами «6», «7» та «8» - замурувати.

При цьому може бути виділено в користування:

1. - житлова кімната «8» житловою площею 15,8 кв. м. що складає 27/100 частин квартири;

2. - житлова кімната «7» житловою площею 20,05 кв. м. з прилеглим балконом, що складає 36/100 частин квартири;

3. - житлова кімната «6» житловою площею 14,73 кв.м. та житлова кімната «5» житловою площею6,3 кв. м, що складає 37/100 частин квартири.

З врахуванням вищевказаного позивач вважає, що в його користування має бути виділено житлову кімнату «7» квартири №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі ( житловою площею 25, кв. м. - згідно технічного паспорту), площа якої після здійснення відповідних робіт з перепланування квартири, визначених висновком судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складеним Одеським державним інститутом судових експертиз - складе 20, 05 м.

Так як на теперішній час ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 не є членами однієї сімї - то згідно норм ч. 3 ст. 64 Житлового кодексу України позивач вважає, що має такі самі права й обовязки, що й наймач та члени його родини.

А нормами ст.. 104 Житлового кодексу України передбачено, що член сімї наймача має право вимагати укладення з ним окремого договору найму, якщо частка житлової площі, що припадає на його долю може бути виділена в якості приміщення, яке відповідає вимогам ст.. 63 Житлового кодексу України.

Оскільки після здійснення перепланування квартири№3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складеного Одеським державним інститутом судових експертиз - кімната, у якій позивач бажає проживати буде відповідати вимогам ст.. 63 Житлового кодексу України, що дає йому підстави просити суд змінити існуючий договір найму квартири №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі й зобовязати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти ОСОБА_1 окремий договір найму житлової кімнати «7» квартири №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі, відповідно змінивши договір найму квартири №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі, укладений з відповідачкою та залишивши підсобні приміщення вищезазначеної квартири в загальному користуванні всіх осіб, які мають законне право на користування даним житлом.

Позивач та його представник, яка також є представником третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити у повному обсязі, так як на даний час відсутня кімната, яку просить виділити у користування позивач, а експертиза на яку посилається позивач була проведена по іншій справі.

Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Представники Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не зявились, сповіщались належним чином.

Суд вислухав пояснення сторін та їх представників, дослідив матеріали справи, за наслідками чого визнає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що у відповідності до ордеру на жиле приміщення №5606 серія ЦР від 27.12.2002р. держава в особі Центральної районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради надала право на заняття жилого приміщення у квартирі АДРЕСА_1 жилою площею 60,8 кв.м ОСОБА_2 на сім'ю з чотирьох осіб, до складу якої входить ОСОБА_1 Згідно довідки про склад сім'ї й прописку від 02.07.2007р. ОСОБА_1 проживав й було зареєстровано місце його постійного проживання у спірній квартирі.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2012 року , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 листопада 2012 року позивача було вселено у спірну квартиру, а відповідачку, ОСОБА_2 зобовязано не перешкоджати в користуванні даною квартирою. Приватизація квартири№3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі була визнана незаконною та скасована .

В матеріалах справи присутній висновок судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складений Одеським державним інститутом судових експертиз в рамках розгляду Приморським районним судом міста Одеси цивільної справи №522/11142/13-ц за позовною заявою ОСОБА_3 ( яка діє в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1) про визначення порядку користування житловою площею - визначено можливий порядок користування квартирою №3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі ( з врахуванням необхідності здійснення необхідного перепланування квартири з метою організації ізольованих кімнат).

Так у вищезазначеному експертному висновку вказано, що можливим варіантом забезпечення житлових прав всіх осіб, які мають право користування квартирою №3 ( три) будинку №91 ( девяносто один ) по вул.. Новосельського в місті Одесі є здійснення наступних дій з перепланування спірної квартири: в кімнаті «6» встановити гіпсокартонну перегородку на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни кімнати; в кімнаті «7» встановити гіпсокартонну перегородку на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни кімнати та облаштувати в ній дверний проєм; дверні проєми між кімнатами «6», «7» та «8» - замурувати.

При цьому може бути виділено в користування:

1. - житлова кімната «8» житловою площею 15,8 кв. м. що складає 27/100 частин квартири;

2. - житлова кімната «7» житловою площею 20,05 кв. м. з прилеглим балконом, що складає 36/100 частин квартири;

3. - житлова кімната «6» житловою площею 14,73 кв.м. та житлова кімната «5» житловою площею6,3 кв. м, що складає 37/100 частин квартири.

Відповідно до висновку експерта надається варіант порядку користування квартирою, але при умові розробки необхідної проектної документації у встановленому законом порядку. Проте всупереч цьому позивачем не надано доказів отримання ним необхідних дозвільних документів для пере облаштування спірної квартири, внаслідок чого суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідачки не перешкоджати ОСОБА_1 здійснювати перепланування квартири №3 ( три) будинку №91 (девяносто один ) по вулиці Новосельського в місті Одесі у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №4352 від 18 березня 2014 року, складеного Одеським державним інститутом судових експертиз шляхом встановлення в кімнаті «7» гіпсокартонної перегородки на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни кімнати та облаштування в ній дверного пройому та ліквідації дверного пройому між кімнатами «6» , «7» та «8», так як заявлені позовні вимоги є передчасними враховуючи, що у відповідача не даний час відсутні необхідні документи для переоблаштування спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім тих, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи ту обставину, що у задоволенні позовних вимог про переоблаштування спірної квартири ОСОБА_1 відмовлено, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування квартирою відповідно до висновку експерта, про зобовязання відповідачки не порушувати порядок користування квартирою, про зобовязання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради укласти окремий договір найму, так як зазначені позовні вимоги є похідними від позовних вимог про переоблаштування спірної квартири, та є також такими, що заявлені передчасно, так як на даний час відсутня кімната яку позивач просить виділити у користування та у відношенні якої просить укласти з ним договір найму Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено, обставин свого позову та як наслідок позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку користування квартирою, зобовязання не перешкоджати здійснювати перепланування квартири, зміну договору найму житлового приміщення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 02.03.2017