Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

- головуючого - судді Шепетко І.О.,

- за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на будинок №28 по вул. С. Разіна в м. Ужгород, з належними до нього господарськими спорудами, по ? за кожним, в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.03.2011 року ОСОБА_5. Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_5 є їхньою матірю, яка заповідала їм вказаний будинок, даний будинок належав їй на праві власності ? будинку була набута в період шлюбу та ? була придбана за договором купівлі-продажу у колишнього чоловіка, але за своє життя остання не зареєструвала своє право власності, тому при зверненні до нотаріальної контори позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, повязаних з видачею свідоцтва про право на спадщину.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, представник позивачів через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням виконкому Ужгородської міської Ради депутатів трудящих №335 від 04.08.1965 року, було виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва ОСОБА_6 по вул. С. Разіна, 28, площею 590 кв.м.

З ОСОБА_7 від 07.09.1965 року, вбачається, що здійснено відвід в натурі ділянки під індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_8 відповідно до рішення виконкому Ужгородської міської Ради депутатів трудящих №335 від 04.08.1965 рокує.

З договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на правах особистої власності з числом кімнат від одної до пяти включно від 01.10.1965 року, ОСОБА_8 надано право на безстрокове користування земельною ділянкою по вул. С.Разіна, 28 відповідно до плану земельної ділянки.

Виконкомом міської Ради народних депутатів надано ОСОБА_8 дозвіл на право виконання будівельних робіт.

З Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 09.08.1972 року вбачається, що ОСОБА_9, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка є за свідоцтвом про шлюб, виданого в с. Ярок Ужгородського району 11.11.1956 року за №10, є дружиною ОСОБА_3, належить у спільному майні цього подружжя частка в розмірі одна друга частина, в тому числі і в незакінченому будівництвом житлового будинку, що знаходиться в м.Ужгород, по вул.. С.Разіна, 28.

З договору купівлі-продажу від 09.08.1972 року, вбачається, що ОСОБА_8А продав, а ОСОБА_9 придбала ? частину незакінченого будівництва будинку в м.Ужгород по вул.. С.Разіна, 28 (73% готовності), договір посвідчений заступником старшого нотаріуса Ужггородської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 за реєстром №16180.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Разом з тим, станом на час набуття будинку у власність за чинним на той час цивільним законодавством настання права власності не повязувалось з моментом його реєстрації у відповідному порядку.

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі з 11.11.1956 року по 16.01.1978 року.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 20.04.1978 року було укладено шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис № 209, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині ОСОБА_11.

Таким чином, даний будинок ОСОБА_5 набула у власність на законних підставах - в порядку права власності на частку в спільному майні подружжя (1/2 частина) та договору купівлі-продажу (1/2 частина), після того весь час користувалася даним будинком як своєю власністю, відчуження будинку не здійснювала, тому слід вважати, що станом на день її смерті вона мала право власності на вказаний будинок.

Свідоцтвом про смерть підтверджено, що ОСОБА_5 померла 03 березня 2011 року в м. Ужгород, актовий запис № 214.

Оскільки, на день смерті ОСОБА_5 не здійснила відчуження належної їй будинку, тому він увійшов до спадкової маси і на нього відкрилась спадщина.

З заповіту від 29.08.2002 р. вбачається , що ОСОБА_5 заповіла належний їй на праві власності жилий будинок, що знаходиться в місті Ужгород по вулиці С.Разіна, будинок № 28 в рівних долях доньці ОСОБА_2, 13.02.1958р р.н. та сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3-3895. Заповіт не скасовано.

З постанов приватного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.10.2016 р. та від 15.10.2016 р. вбачається , що відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок за адресою м. Ужгород, вул. С.Разіна, 28 після померлої ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, чи які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_5, або претендували на право власності в даному домоволодінні з інших підстав, не виявлено.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається, зокрема, на підставі правочинів, а також в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 придбала недобудований будинок на підставі договору купівлі-продажу, що зареєстрований відповідно до ст. 210 ЦК України, в редакції закону на момент укладення та посвідчення договору та свідоцтва на право власності на частку в спільному подружжя. Відчужувач даного недобудованого будинку ОСОБА_3 володів ним на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право особистої власності. Ні договір купівлі-продажу недобудованого будинку, ні документи підтверджуючи право власності ОСОБА_3 недійсними не визнавалися, є чинними. При їх видачі та укладанні враховувалися положення ч. 4 ст. 331 та ч. 4 ст. 334 ЦК України.

З аналізу доказів і вказаних норм закону, що регулюють дані правовідносини, слід вважати встановленим, що на день смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належний їй будинок. Позивачі як спадкоємці, вказані у заповіті, проживали в даному будинку на день відкриття спадщини, а відтак вважаються такими, що прийняли спадщину.

Тому є підстави для визнання за позивачами права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за заповітом.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 182, 328, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 11, 213, 214, 218, 224-228, 294, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку № 28 по вул. С.Разіна в м. Ужгород з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03 березня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку № 28 по вул. С.Разіна в м. Ужгород з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03 березня 2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_12