Справа № 185/8349/16-ц
Провадження № 2/185/431/17
10 лютого 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.
Представник позивача у судове засідання не зявився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Матеріалами справи встановлено, що 30 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, який складається з Анкети-заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (арк.с.6-30).
17 листопада 2014 року позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-КИ № 603875 (арк.с.32).
Згідно ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.
Згідно ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України.
На виконання вимог вищезазначеної норми закону, 21 квітня 2015 року позивачем було направлено претензію кредитора до ОСОБА_5 Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (арк.с.33).
15 липня 2015 року на адресу позивача з ОСОБА_5 Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшло повідомлення по спадковій справі боржника ОСОБА_2 (арк.с.37).
В якому зазначено, що по справі померлого 17 листопада 2014 року ОСОБА_2 ОСОБА_5 Павлоградською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво, про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-1176 від 01 липня 2015 року, на імя дружини померлого ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
20 жовтня 2015 року спадкоємиці ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
Частиною 1 ст.1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ст.1282 ЦК - вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1378 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1054, 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд -
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В. О. Головін