Справа № 524/7841/16-ц
Провадження № 2/524/381/17
22.02.2017 року м. Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
Головуючого судді Андрієць Д.Д.
за участю секретаря Бєлєнького О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 01.03.2016 року він під розписку передав відповідачу грошові кошти в сумі 2500 дол.США. Згідно даної розписки ОСОБА_2 зобовязався повернути грошові кошти до 01.06.2016р.. Зобов'язання за вказаною розпискою відповідач виконав частково. Заборгованості за позикою становить 500 дол.США., яка на даний час не повернута.
Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився. Від його представника, ОСОБА_3, надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до таких висновків.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором..
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Судом встановлено, що 01.03.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується копією розписки підписаною ОСОБА_2
Відповідно до умов договору ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 у борг кошти в сумі 2500 дол.США та зобов'язався їх повернути до 01.06.2016р..
На виконання договору позики відповідачем було сплачено 2000 дол.США., що підтверджується розпискою від 05.07.2016р. підписаною ОСОБА_1.
17.08.2016р. позивачем на адресу відповідача направлена вимога про повернення залишку боргу сумі 500 дол.США.
Вказана вимога була отримана ОСОБА_2 30.08.2016р., про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Станом на день розгляду справи ОСОБА_2 борг за договором позики від 01.03.2016 ОСОБА_1 не повернув. Доказів, які б спростували позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач суду не надав.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 212-218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 551,20 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Д.Андрієць