Справа № 490/937/17
н/п 2/490/3669/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

03 лютого 2017 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 Дар`ї Валеріївни до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Старова, 6, кв. 10, звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. При цьому вказала, що відповідач проживає за адресою: 170015, ОСОБА_2 Федерація, Тверська область, АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір про розірвання шлюбу, укладеного в ОСОБА_2 Федерації.

Позивачка - громадянка України і проживає в Україні, відповідач - громадянин ОСОБА_2 Федерації, проживає за межами України.

Отже, виникли спірні правовідносини із іноземним елементом.

Питання підсудності цивільних справ урегульовано в ст. 15 глави I розділу III ЦПК України, які визначають загальні правила підсудності та територіальної підсудності, та в ст. 414 ЦПК України, яка визначає, що підсудність справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, у ч. 2 ст. 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне право».

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (п. 3 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 75-77).

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей, на які як суд першої інстанції не звернув уваги.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначається правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. На підставі ст. ст. 103, 110 СК Українирозірвання шлюбу за рішенням суду можливе як за спільною заявою подружжя, так і за заявою одного із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з ч. 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування в Україні.

Однак, позивачем не надано даних щодо того, що останнім відомим місцем перебування відповідача було місце проживання позивачки. Окрім того, не надано даних, що до укладення шлюбу відповідач проживав на території України, після реєстрації шлюбу сторони спільно проживали на території України

Таким чином, позовна заява позивачем подана до Центрального районного суду міста Миколаєва з порушенням правил підсудності, наслідком чого на підставі ст.115 ЦПК України, є повернення позивачу позову зі всіма додатками для подання до належного суду.

Керуючись ч.1 ст. 109, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 Дар`ї Валеріївни до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір у сумі 640,00 грн., сплачений 31.01.2017 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» за квитанцією № 0.0.697752457.1.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова