Справа № 740/4619/16-ц
Провадження № 2/740/267/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати зареєстрований 10 серпня 1985 року шлюб з ОСОБА_2, посилаючись на те, що від шлюбу вони мають повнолітнього сина, а подальше спільне життя з відповідачем неможливо через постійні сварки втрату почуття любові та поваги до відповідача. Шлюбних стосунків вони не підтримують протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть і їх шлюб існує тільки формально. Збереження їх сім*ї неможливо. Суперечок щодо поділу спільного майна вони не мають.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач - і про визнання позову, у зв'язку з чим вбачається можливість врегулювання спору і суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.

Законними підставами для задоволення позову є ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, прийняв до уваги неможливість примирення подружжя і встановив, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат, понесених позивачкою при подачі позову, суд, виходячи із норм ч. 1 ст.88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача, оскільки її вимоги судом задоволені. Сплата судового збору підтверджена квитанцією.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 серпня 1985 року Григоро-Іванівською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області за актовим записом №15.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п*ятсот п*ятдесят одна) грн. 20 коп.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ковальова Т.Г.