Справа № 140/2183/13-ц Провадження № 22-ц/772/594/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

за участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новообиходівської сільської ради с. Нові Обходи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2013 року,

встановила:

У серпні 2013 рокуЧорна В.І. звернулася до суду з даним позовом до Новообиходівської сільської ради с. Нові Обходи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилається на те, що 13 червня 2012 року померла її матір ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серія 1-АМ № 233932), яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя її матір ОСОБА_4 склала заповіт про те що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповідає їй - ОСОБА_2.

Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими приміщеннями, земельного та майнового паю.

Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін нотаріусу вона не подавала, оскільки вважала, що спадщину за заповітом можна прийняти будь-коли, незалежно від строку. Вважає, що у неї була поважна причина з якої вона пропустила строк для прийняття спадщини оскільки не обізнана із порядком прийняття спадщини.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено.Визначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4, яка померла 13 червня 2012 року до 01 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який не брав участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та обовязки, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача ОСОБА_2 -ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнала та заперечила проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просила рішення залишити без змін.

Представник відповідачаНовообиходівської сільської ради до суду не зявився, тому відповідно до вимог ст. 74, ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд зобовязаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, абовиходячи із загальних засад законодавства України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та визначаючи ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1772 ЦК України, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги визнаються представником відповідача і ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини в звязку із змінами чинного законодавства.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки дані висновки суду є необґрунтованими.

Установлено, що 13 червня 2012 року померла матір позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка проживала в с. СамчинціНемирівського районуВінницької області (а.с.5).

Підставою пропуску для прийняття спадщини позивач вказує те, що заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін нотаріусу вона не подавала, оскільки вважала, що спадщину за заповітом можна прийняти будь-коли, незалежно від строку, який пропустила оскільки не обізнана із порядком прийняття спадщини.

Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків можуть бути як правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України), так і інші юридичні факти (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В свою чергу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз'яснив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Часом відкриття спадщини є день смерті матері позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4, яка померла 13 червня 2012 року.

Як слідує з матеріалів справи, за життя ОСОБА_4 19 липня 2007 року склала заповіт про те, що все майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідає: ОСОБА_2. Даний заповіт посвідчений ОСОБА_7, секретарем Новообиходівської сільської ради Немирівського району Вінницької області (а.с.6).

Також, як слідує з довідки виданої виконавчим комітетом Новообиходівської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 25.07.2013 року за № 382, спадщину ОСОБА_2 прийняла згідно заповіту, складеного 19 липня 2007 року за № 42, який не доповнено, не змінено і не відмінено.

Спадкоємцями за законом є : син померлої ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_8 Інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом немає. (а.с.8).

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_2 протягом шестимісячного строку з дня смерті матері не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини чи надіслати таку заяву поштою.

На думку колегії суддів, позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак висновки суду не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач суду не надала, а саме по собі незнання встановленого законодавством порядку прийняття спадщини, оскільки вона вважала, що спадщину за заповітом можна прийняти будь-коли, незалежно від строку, не можуть свідчити про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Окрім цього, при ухваленні рішення, суд першої інстанції не перевірив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 Марянівнита помилково визначив відповідачем у цій справі Новообиходівську сільську раду, з огляду на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 дружиною спадкодавця ОСОБА_4, а також на наявність ще одного спадкоємця за законом ОСОБА_3, який є спадкоємцем 1-ї черги та вважає,що також має право на обовязкову частку у спадщині.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи згідно вимог ст. 88 ЦПК України питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 252,40 грн. сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 вересня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Новообиходівської сільської ради с. Нові Обходи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 252 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ ОСОБА_10

Судді : /підпис/ ОСОБА_11

/підпис/ ОСОБА_12

Згідно з оригіналом: