Справа № 466/4385/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/3653/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю адвоката ОСОБА_3 представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (в подальшому «ВДВС» та «ДП»), ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа - Відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання електронних торгів з реалізації нерухомого майна недійсним та скасування їх результатів, у якому просив суд:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати недійсними електронні торги з реалізації 1/4 частки квартири АДРЕСА_1;

- визнати недійсним протокол № 7273 від 20.10.2014 року та протокол № 24660 від 22.12.2014 року проведення електронних торгів з реалізації 1/4 частки квартири АДРЕСА_1;

- визнати недійсними Постанову та Акт від 29.12.2014 року про передачу ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу нереалізованого на електронних торгах майна, а саме - 1/4 частки квартири АДРЕСА_1;

- визнати недійсним свідоцтво та витяг про придбання з електронних торгів 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, видані приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 07.07.2015 року, реєстровий № 1001.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 28.04.2016 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № ЄДРВП 33383711 у ВДВС, позивач дізнався, що ВДВС подав до ДП заявку на реалізацію арештованого майна - 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, і в подальшому це майно перейшло у власність ОСОБА_5, яка виявила бажання залишити за собою нереалізоване на електронних торгах майно.

Вважає, що електронні торги з реалізації 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 були проведеними 04 серпня 2014 року, 20 жовтня 2014 року та 22 грудня 2014 року з порушенням чинного законодавства, оскільки висновок про вартість арештованого майна визначено станом на 06.03.2014 року, а останні прилюдні електронні торги відбулися 22.12.2014 року, а відтак вважає, що згаданий висновок втратив свою силу і торги не мали б проводитися, оскільки необхідно було повторно провести оцінку майна позивача (а.с. 3-8).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 78-79).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки тому, що станом на час проведення других і третіх електронних торгів з реалізації арештованого майна (20.10.2014 року та 22.12.2014 року) висновок про вартість арештованого майна, яку було визначено станом на 06.03.2014 року, вже втратив свою чинність, відтак вважає, що необхідно було повторно провести оцінку майна позивача(а.с. 84-87).

Шевченківський ВДВС Львівського міського управління юстиції, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та Відділ опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, будучи повторно належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 101-104; 139), явку своїх представників в судове засідання не забезпечили і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Відповідачка ОСОБА_5 заперечень на апеляційну скаргу до суду не подала і в судове засідання не зявилася, однак в день апеляційного розгляду справи (21.08.2017 року) подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи „у звязку з відсутністю відповідача-1 (Шевченківського ВДВС), бо він знаходиться у відпустці і його нема у Львові (а.с. 142).

Колегія суддів вважає, що повторна неявка в судове засідання представника одного з відповідачів, а саме Шевченківського ВДВС, не може бути визнаною поважною причиною для неявки в судове засідання іншого відповідача, ОСОБА_5, а відтак вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності згаданої відповідачки на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та визнається сторонами спору той факт, що позивач ОСОБА_4 є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_2, 10 у м. Львові.

На виконанні у Шевченківському ВДВС Львівського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП № 33383711 з примусового виконання виконавчого листа № 1-486/2011, виданого Залізничним районним судом м. Львова 19.06.2012 року, про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 138 100, 40 грн. матеріальної шкоди.

11 липня 2012 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

15 листопада 2013 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в ході примусового виконання виконавчого провадження описано та накладено арешт на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, 10 у м. Львові, про що складено відповідний акт серія № ВП 33383711.

18 листопада 2013 року постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції призначено експерта оціночної діяльності субєкта господарювання ОСОБА_7 та зобовязано його надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна про вартість вище згаданої 1/4 частки квартири (а.с. 10).

Згідно з висновком експерта вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_2, 10 у м. Львові станом на 06 березня 2014 року становить 100 000 грн. (а.с. 11).

Заявкою на реалізацію арештованого майна Шевченківський ВДВС Львівського міського управління юстиції просив реалізувати 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, 10 у м. Львові з підстав того, що в наданий державним виконавцем строк для добровільного виконання боржником рішення суду не виконано (а.с. 9).

Прилюдні торги, призначені на 04 серпня 2014 року, не відбулись у звязку з відсутністю купівельного попиту (повідомлення від 05 серпня 2014 року № 15784/09-31; а.с. 13).

29 серпня 2014 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції проведено уцінку 1/4 частки арештованого нерухомого майна з визначенням нової ціни зі зниженням на 30 % - 70 000 грн. (а.с. 14).

Згідно протоколу № 7273 проведення електронних торгів з реалізації 1/4 частки квартири ОСОБА_4 за ціною 70 000 грн. 20 жовтня 2014 року вдруге не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 15).

20 листопада 2014 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції проведено уцінку арештованого нерухомого майна з визначенням нової ціни зі зниженням на 50 % - 50 000 грн., та за цією ціною призначені прилюдні торги з реалізації зазначеної частки квартири на 22 грудня 2014 року (а.с. 16).

Згідно протоколу № 24660 проведення прилюдних торгів з реалізації 1/4 частки квартири ОСОБА_4 призначені на 22 грудня 2014 року за ціною 50 000 грн. торги втретє не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с. 17).

Листом від 25 грудня 2014 року Шевченківський ВДВС Львівського міського управління юстиції повідомив стягувача про її право залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу, на що стягував погодилася, подавши письмову заяву (а.с. 19).

Постановою від 29 грудня 2014 року та актом від 29.12.2014 року Шевченківський ВДВС Львівського міського управління юстиції передав нереалізоване майно в рахунок погашення боргу ОСОБА_5, якій 07 липня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу було видано Свідоцтво про право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, 10 у м. Львові (а.с. 20, 21, 22).

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (тут і далі - в редакції, чинній на час примусової реалізації 1/4 частки квартири АДРЕСА_2, 10 у м. Львові), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року № 74/5 (далі Інструкція) та Тимчасовим положенням. Питання реалізації іпотечного майна регулюється також нормами Закону України «Про іпотеку».

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку).

Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Разом із тим відповідно до частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Отже, виходячи з правового аналізу зазначених норм, необхідно дійти висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки наявному у матеріалах справи акту державного виконавця від 20 листопада 2014 року про повторну уцінку майна. Відповідно до вимог частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" висновок оцінювача ОСОБА_7 про вартість майна від 11 березня 2014 року втратив свою чинність 11 вересня 2014 року. Отже, провівши 20 листопада 2014 року уцінку майна без проведення його повторної оцінки, державний виконавець порушив вимоги частини п'ятої статті 58 та частини п'ятої статті 62 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, торги з реалізації 1/4 частки квартири 20 жовтня 2014 року та 22 грудня 2014 року були проведеними незаконно, що в результаті в подальшому призвело до незаконної реалізації майна шляхом його передачі 29 грудня 2014 року стягувачу в рахунок погашення боргу за ціною, яка була визначеною висновком оцінювача, який втратив свою чинність ще 11 вересня 2014 року.

Ухвалюючи рішення по справі справі, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми статті 16, статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, пункту 3.4 Тимчасового положення, які підлягали застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, а також не врахував, що звіт про оцінку майна втратив чинність, оскільки цей звіт проведений 11 березня 2014 року, а другі та треті торги з реалізації арештованого майна відбулися 20 жовтня 2014 року та 22 грудня 2014 року, тобто більше ніж через шість місяців після проведення оцінки майна, що є порушенням вимог частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" і пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Вище перелічене судом першої інстанції враховано не було, що призвело до помилкового рішення про відмову у позові у повному обсязі.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що проведення 20 жовтня 2014 року та 22 грудня 2014 року прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням встановлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, які визначені Тимчасовим положенням, Законом України «Про виконавче провадження» та відповідно є підставою для визнання таких торгів недійсними, а відтак і про визнання недійсними протоколів згаданих електронних торгів, а також недійсними постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 грудня 2014 року, Акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 грудня 2014 року, Свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, виданого 07 липня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий № 1001, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на згадану 1/4 частку квартири.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак - і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Це відповідно до приписів ст.309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у вище згаданих частинах.

В той же час, як стверджується матеріалами справи, перші електронні торги з реалізації арештованого майна відбулися 04 серпня 2014 року (а.с. 13) в межах шестимісячного строку чинності звіту про оцінку майна від 11 березня 2014 року, а відтак позовна вимога про визнання недійсними і цих електронних торгів до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 31 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, які були проведеними 20 жовтня 2014 року та 22 грудня 2014 року.

Визнати недійсним протокол № 7273 від 20.10.2014 року та протокол № 24660 від 22.12.2014 року проведення електронних торгів з реалізації 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсними Постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_8 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 грудня 2014 року та Акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 29 грудня 2014 року про передачу ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу нереалізоване на електронних торгах майно, а саме - 1/4 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, видане 07 липня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий № 1001, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: