У х в а л а

іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Чернівецького міського голови, Чернівецької ради, третя особа - комунальна медична установа «Міський клінічний пологовий будинок № 1», про визнання незаконним розпорядження Чернівецького міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою Чернівецького міського голови на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради, третя особа на стороні відповідача комунальна медична установа «Міський клінічний пологовий будинок № 1» про визнання незаконним розпорядження Чернівецького міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог вказав, що розпорядженням Чернівецького міського голови № 1223-к від 03 грудня 2015 року його звільнено з роботи з посади головного лікаря Комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді.

Зі змісту розпорядження звільнення відбулося відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно з розпорядженням міського голови «Про підсумки проведення атестації».

Позивач зазначав, що вищевказане розпорядження про звільнення його як головного лікаря Комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» є незаконним і необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм трудового законодавства.

Позивач зазначав, що Чернівецький міський голова видав незаконне розпорядження щодо проведення атестації 26 серпня 2015 року, а процедура проведення самої атестації була здійснена з грубим порушенням закону. Вважає, що підстав для проведення атестації не було, сама атестація була проведена з грубим порушенням закону, за його відсутності, під час перебування його на лікарняному. Звільнення його відбулося також в період його тимчасової непрацездатності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 20 липня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним розпорядження Чернівецького міського голови від 03 грудня 2015 року № 1223-к про звільнення ОСОБА_4 − головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді (п. 2 ст. 40 КЗпП України) та поновлено його на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 07 грудня 2015 року. Стягнуто з міського бюджету м. Чернівців на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, що станом на 09 червня 2016 року складає 72 937 грн 62 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплаті середнього заробітку за один місяць.

У касаційній скарзі Чернівецький міський голова просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення ОСОБА_4 відбулося із порушенням ч. 4 ст. 40 КЗпП України, у період його тимчасової непрацездатності, оскільки згідно з листом непрацездатності серії АГГ № 342457 ОСОБА_4 у період із 02 листопада 2015 року до 04 грудня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в ОКУ «Чернівецька обласна клінічна лікарня».

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік (ст. 235 КЗпП України).

Суди правильно встановили розмір заробітної плати позивача, необхідний для нарахування суми середнього заробітку за вимушений прогул, як передбачено Порядком обчислення середнього заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, та вірно визначив середній заробіток, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чернівецького міського голови відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 20 липня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак