У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

27.02.2017 року суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2017р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 31.05.2012р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки ВРС № 659325, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку нежитлові будівлі крамниці, міні-бару загальною площею 297.5 кв.м., що в м. Городок на вул. Чорновола, 16-б Львівської області. Вказане майно було передане в іпотеку для забезпечення вимог відповідача до ОСОБА_2 за договором споживчого кредиту на суму 437500 грн.. 31.03.2014р. сторонами договору іпотеки було укладено договір про внесення змін до іпотечного договору, який посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу за реєстровим № 269.

Вказує, що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 398152 він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 01.10.1988р.. Відповідно до ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Його дружина набула у власність вищевказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2012р.. Таким чином це майно було придбане за час перебування їх у шлюбі і є спільним майном подружжя. Аналіз ст.ст.316 та 319 ЦК України свідчить про те, що право власності має абсолютний характер, зміст якого становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Згідно витягу про державну реєстрацію прав за № 34406480 КП «Городоцьке РБТІ» державна реєстрація нежитлової будівлі, крамниці, міні-бару на вул. Чорновола, 16б в м. Городок Львівської області відбулася 07.06.2012р., власник ОСОБА_2.

Зазначає з посиланням на вимоги ст.319 ЦК України та ч.1 ст.3 Закону України «Про іпотеку», що він мав на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, а обєктом іпотеки може бути лише нерухоме майно, зареєстроване в установленому законом порядку як окремий виділений в натурі обєкт права власності, якщо інше не встановлено цим законом. Частина обєкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості (ч.3 ст.5 Закону України «Про іпотеку»).

З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним іпотечний договір від 31.05.2012р., укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Державний ощадний банк України» з моменту укладення.

Проаналізувавши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що у провадженні Городоцького районного суду Львівської області знаходилася цивільна справа за № 441/588/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України » в особі філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки, на даний момент вона перебуває на розгляді в апеляційному суді Львівської області, тобто аналогічна справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає, що у відкритті провадження за даним позовом слід відмовити.

При цьому вважаю, що кардинально відмінне викладення позивачем своїх обгрунтувань у позовній заяві не змінює підстав заявленого позову, оскільки в судовому засіданні та в рішенні суду, прийнятому за наслідками розгляду цивільної справи № 441/588/160ц, досліджувалося саме питання правомірності передачі в іпотеку дружиною позивача спірного обєкта нерухомості, тобто питання про те, чи могла вона розпорядитися усім майном, яке було спільною сумісною власністю подружжя. З цієї ж підстави поданий і даний позов і у разі відкриття провадження у справі судом фактично будуть досліджуватися знову ж ці обставини.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору іпотеки у звязку з знаходженням у провадженні суду справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Ференц О.І.