Провадження 2/127/296/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кріпак О.М.

представника органу опіки і піклування Марценюк Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Вінницької міської ради, третя особа - служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання права користування житлом,

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що з 01.11.2001 року і по даний час позивач із неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 328 від 18.02.2016 року був затверджений акт міжвідомчої комісії про прийняття в експлуатацію перепланованих приміщень квартири № б/н в будинку АДРЕСА_1, в якій мешкає позивач із сином.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 707 від 31.03.2016 року квартирі був присвоєний АДРЕСА_1, а 23.06.2016 року - був присвоєний АДРЕСА_1.

Проживаючи в спірній квартирі, позивач весь час сплачував за житлово-комунальні послуги: електропостачання, теплопостачання. Заборгованості по утриманню будинку, споруд та прибудинкової території, вивезенню твердих побутових відходів не має.

Звернувшись до відповідача 06.04.2016 року із заявою про укладення договору найму на займане жиле приміщення, 29.04.2016 року отримав відмову в укладенні такого договору з посиланням на відсутність у позивача ордера на право зайняття спірного житла.

Оскільки статусу житлового приміщення квартира, яку він займає, набула 18.02.2016 року, відмова відповідача порушує його право на житло, гарантоване Конституцією, що спонукало його звернутись до суду з даним позовом.

Просив визнати за ним та його неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 26,2 кв.м., житловою 14,1 кв.м.

Ухвалою суду від 20.02.2017 року вимоги щодо визнання незаконними дій виконкому щодо відмови в укладенні договору найму квартири АДРЕСА_1 залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 позов підтримали. Суду пояснили, що спірне житло - це колишня колясочна в дев'ятиповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_1, має 14,10 кв.м. житлової площі і 26,20 кв.м. загальної. Приміщення було виділене для тимчасового проживання матері позивача - ОСОБА_6, яка працювала робочою по комплексному прибиранню в МКП «ЖЕК № 20», на підставі рішення профспілкового комітету МКП «ЖЕК № 20» від 26.10.2001 року. Однак ордер на зайняття даного житла не видавався. Позивач також працював робочим у ЖЕК № 20 з 1996 року по 2002 рік і користується квартирою з 2001 року разом з сім`єю. Оскільки квартира є єдиним житлом, норма житлової площі на одну людину складає 6,5 кв.м., просили визнати право користування житлом за позивачем та його неповнолітнім сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні представник відповідача - виконкому Вінницької міської ради Кріпак О.М. при ухваленні рішення поклалась на думку суду.

Представник органу опіки та піклування Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. наголосила, що держава повинна сприяти забезпеченню якнайкращих інтересів дітей, в тому числі захищати житлові права. Просила суд задоволити позов і надати неповнолітній дитині можливість користуватись житлом у встановленому Законом порядку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з рішенням профспілкового комітету МКП «ЖЕК №20», протокол засідання № 1 від 26.10.2001 року, ОСОБА_6 (матері ОСОБА_1), робочій по комплексному прибиранню, надано приміщення колясочної в будинку АДРЕСА_1 для тимчасового користування (а.с. 7).

В приміщенні з 2001 року проживає ОСОБА_1 з сім`єю, який також в період з 03.01.1996 року по 31.12.2002 року працював робочим МКП «ЖЕК №20» (а.с. 8).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

За власні кошти ОСОБА_1 зробив переобладнання колясочної в житлове приміщення.

Згідно технічного паспорту, що виготовлений 19.08.2015 року КП «ВМБТІ», квартира № б/н в будинку АДРЕСА_1, якою користується ОСОБА_1, має 26,2 кв.м. загальної та 14,1 кв.м. житлової площі і складається з кімнати, кухні площею 7,0 кв.м., коридору площею 2,6 кв.м., санвузла площею 2,5 кв.м. Квартира має окремий вхід, знаходиться у відособленому користуванні позивача.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 328 від 18.02.2016 року був затверджений акт міжвідомчої комісії про прийняття до експлуатації перепланованих приміщень квартири № б/н в будинку АДРЕСА_1 (житлова площа після перепланування 14,1 кв.м., загальна - 26,2 кв.м. (а.с. 10, 11).

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 707 від 31.03.2016 року квартирі (житловою площею 14,1 кв.м., загальною - 26,2 кв.м.), розташованій на першому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1, якою користується ОСОБА_1, присвоєно АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 1528 від 23.06.2016 року квартирі присвоєний АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Проживаючи в спірній квартирі позивач сплачував за житлово-комунальні послуги, електропостачання, теплопостачання. Номер особового рахунку: НОМЕР_1 (а.с. 19-23).

З довідки, сформованої 29.06.2016 року (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01.11.2001 року без реєстрації.

Сусіди позивача з квартир АДРЕСА_1 - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 також надали письмові пояснення і підтвердили проживання позивача із сім'єю: дружиною ОСОБА_11, синами ОСОБА_12 та ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1. Підписи сусідів засвідчені заст.директора ТОВ «ЖЕО» (а.с. 6).

Звернувшись до відповідача 06.04.2016 року із заявою про укладення договору найму на займане жиле приміщення (а.с. 14), 29.04.2016 року отримав відмову з посиланням на відсутність у позивача ордера на право зайняття спірного житла.

Позивач вважає, що невизнання за ним права користування квартирою, порушує житлові права його і його сина.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Статтями 58, 61, 64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітетрайонної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і

громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на

підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем -

житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності -

відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем -

громадянином, на ім'я якого видано ордер. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від

встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48),

частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним

входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора

тощо).

Норма житлової площі на одну людину по м. Вінниці складає 6,5 кв.м.

Як встановлено в судовому засіданні, матері позивача на законних підставах було надано приміщення колясочної, куди позивач вселився із сім`єю. Ордер на вселення не видавався.

ОСББ в будинку АДРЕСА_1 не створене.

В даний час нежитлове приміщення колясочної переплановане у квартиру, належним чином прийняте в експлуатацію.

Іншого житла позивач і його дитина не мають.

Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумову розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ст. 4 Декларації прав дитини, дитина повинна мати право на житло, а стаття 3 Конвенції про права дитини зобов'язує в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами, першочергову увагу приділяти забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визнати право користування квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 26,2 кв.м., житловою 14,1 кв.м.

Керуючись ст. ст. 47, 58, 61, 64 Житлового кодексу Української РСР, ст. 29 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 26,2 кв.м., житловою 14,1 кв.м.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: