Справа № 525/919/14-ц
Номер провадження 4-с/525/3/2017
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

державного виконавця Шепель Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" до старшого державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавської області ОСОБА_1 про визнання його дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.12.2016 року та зобов'язання відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №525/919/14-ц від 15.10.2014 року, -

встановив:

20 лютого 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на постанову державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавської області ОСОБА_1 від 30.12.2016 року у виконавчому провадженні з виконавчим листом по справі №525/919/14-ц від 15.10.2014 року, який виданий Великобагачанським районним судом Полтавської області, вказавши, що 30.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник вважає дану постанову незаконною з підстав, що державний виконавець не вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду, а саме: 1) не направлено запит до Сервісного центу МВС; 2) не направлено запит до Бюро технічної інвентаризації про наявність зареєстрованого до 2013 року нерухомого майна; 3) не направлено запит до Державного комітету Земельного кадастру про наявність зареєстрованого до 2013 року земельних ділянок, паїв; 4) не направлено запит до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку; 5) не направлено запит до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; 6) не направлено запит до Державної інспекції сільського господарства; 7) не направлено запит до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; 8) не направлено запит до Державної служби інтелектуальної власності України; 9) не направлено запит до Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"; 10) не направлено запит до Виконавчого органу територіальних громад, так як з 04 квітня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, що встановлює нові правила реєстрації місця проживання громадян; 11) не перевірено наявність розрахункових рахунків відкритих банківських установах; 12) не накладено арешт на рухоме та нерухоме майно; 13) не направлено подання до суду щодо розшуку Боржника, так як не можливо з'ясувати місце проживання боржника; 14) відсутнє звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України Боржника до виконання зобов'язань.

Скаржник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляд справи, до суду не прибув, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав. (а.с. 64, 87).

Державний виконавець Шепель Н.І. не визнала, в наданому суду поясненні зазначила, що нею вжиті всі необхідні заходи при виконанні рішення з примусового виконання виконавчого листа №525/919/14-ц, виданого 15.10.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 109499,11 гривень, вважала скаргу такою, що не підлягає до задоволення, посилалася на обставини зазначені нею в письмовому запереченні, яке просила приєднати до матеріалів справи. Вказувала, що діяла відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Нею дійсно 30.12.2016 року по даному провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документу, оскільки нею було проведено ряд виконавчих дій. На підтвердження свого заперечення державним виконавцем надано копії письмових документів. Зазначала, що боржник ОСОБА_3 на виклики до відділу ДВС з'являвся своєчасно, не перешкоджав виконавцю при перевірці майнового стану, але у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 16.02.2016 року до Великобагачанського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшов на виконання виконавчий лист №525/919/14-ц, виданий 15.10.2014 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банку" боргу в сумі 109499,11 гривень (а.с. 44-46, 51).

19.02.2016 року старшим державним виконавцем Великобагачанського РВ ДВС ОСОБА_1 винесене постанову про відкриття виконавчого провадження, номер зведеного виконавчого провадження №50999062 (а.с. 89).

Державним виконавцем здійснено відповідні дії та отримано інформацію щодо наявності майна боржника ОСОБА_3, а саме: 1) Державна податкова служба - відповідь від 24.02.2016 року; 2) Пенсійний фонд України відповідь від 23.02.2016 року; 3) Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформована 29.04.2016 року, в якій зазначено, що реєстр обтяжень має обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця від 22.11.2014 року; 5) Державна інспекція сільського господарства відповідь від 01.03.2016 року; 6) Територіальний сервісний центр №5344 відповідь від 17.05.2016 року; 7) Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відповідь від 13.05.2016 року; 8) Відповідь від ПП "Комунар" відповідь від 24.06.2016 року, підтвердження того, що боржника було звільнено з роботи 02.02.2016 року до моменту надходження 16.02.2016 року заяви від стягувача про примусове виконання рішення суду; 9) Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформована 11.11.2016 року, в якій зазначено, що реєстр обтяжень має обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця від 22.11.2014 року; 10) Державна податкова служба - відповідь від 11.11.2016 року; 11) Територіальний сервісний центр №5344 відповідь від 30.11.2016 року; 12) Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відповідь від 17.11.2016 року; 13) Акт державного виконавця від 23.12.2016 року по місцю фактичного проживання боржника, де зазначено, що у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення з долученої. До даного акту долучено довідку з сільської ради про те, що боржник проживає за даною адресою без реєстрації з 2013 рок, і що йому дане будинковолодіння не належить. Оглянуті матеріали не містять інформації про наявність у боржника будь-якого майна чи грошових коштів, на що можливо звернути стягнення (а.с. 88-103).

30.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який діяв на час винесення постанови (а.с. 70).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавчий документ, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При вирішенні скарги, суд приймає до уваги, що частиною 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, скаржник може скористатися своїм правом повторно подати виконавчий документ до виконання до Великобагачанського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавської області протягів строків, встановлених статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо наведеного в скарзі переліку тих дій, які як вважає скаржник, не були вчинені державним виконавцем, і що свідчить про наявність всіх підстав вважати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірною, то суд зазначає, що Закон України "Про виконавче провадження", як і Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р. за № 489/20802, не містить будь-якого визначеного переліку тих дій, які зобов'язаний вчинити державний виконавець, а тому суд при оцінці повноти вчинення дій щодо даного виконавчого провадження керується принципами, які визначені в Законі України "Про виконавче провадження" та не вбачає будь-яких підстав, які б вказували, що дії державного виконавця при винесенні ним постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві були неправомірними чи незаконними.

Оскільки державний виконавець на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, здійснив усі необхідні дії по виявленню грошових коштів і майна, на яке можливо звернути стягнення, суд не вбачає порушень у його діях.

Керуючись ст. ст. 383, 386-387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанського районного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.І. Ячало