У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2010 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтерисована особа - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

30 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернулася в Острозький районний суд із заявою, в якій вказала, що 17 квітня 2010 року померла її рідна сестра ОСОБА_4

Через відсутність спадкоємців першої черги, вона, як спадкоємець другої черги, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сестри ОСОБА_4

У зв'язку із тим, що ще за своє життя її сестра ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, але не встигла оформити свідоцтво про спадщину внаслідок своєї смерті, виникла необхідність надати до нотаріальної контори свідоцтво про шлюб її сестри з її чоловіком -ОСОБА_5

Внаслідок відсутності у неї свідоцтва про шлюб, який був укладений між її сестрою та її чоловіком ОСОБА_5, вона звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції із заявою про поновлення актового запису про шлюб останніх, але в задоволенні цієї заяви їй було відмовлено через відсутність відповідних

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1512/2017 Головуючий у 1 інстанції : Назарук В.А. Доповідач : Григоренко М.П.

підтверджуючих документів.

У зв'язку із чим, ОСОБА_2 просила суд встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2010 року заяву ОСОБА_2 задоволено та встановлено факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_4) 24 лютого 1946 року.

28.08.2017 року ОСОБА_1, який не брав раніше участі у справі, подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення Острозького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2010 року, в якій покликається на незаконність даного судового рішення, в зв'язку з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також порушення норм процесуального права

Зазначає, що місцевим судом його, як спадкоємця п'ятої черги після смерті двоюрідного діда - ОСОБА_5, не було залучено до участі в справі. Суд першої інстанції розглянув справу у відсутності осіб, інтересів яких стосується спір.

Оскаржуване рішення суду він отримав лише 18.08.2017 року після звернення до суду з відповідною заявою від 20.07.2017 року.

З оскаржуваного рішення йому стало відомо, що ОСОБА_2 отримала дане судове рішення з метою успадкувати спірне майно покійного ОСОБА_5.

Вважає, що ОСОБА_2 мала вступити у спадок лише на частку спадкового майна належного її сестрі ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_4).

Поважною причиною для скасування рішення є те, що він дізнався про існування оскаржуваного рішення лише 19.07.2017 року, після звернення до ОСОБА_6, яка представляла інтереси у 2013 році його двоюрідної бабусі ОСОБА_7 і рідної сестри ОСОБА_5 і яка надала відповідні копії документів з даного приводу.

Вважає, що ОСОБА_2, її представник та свідки навмисно ввели суд в оману шляхом надання неправдивих свідчень в судовому засіданні, щоб успадкувати майно.

В матеріалах справи відсутня довіреність ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_4) на представлення інтересів ОСОБА_2

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану встановлено, що у відділі РАЦС Ізяславського районного управління юстиції відсутній актовий запис про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4, в зв'язку з чим у відділі РАЦС Острозького районного управління юстиції відмовлено в поновленні актового запису про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Вважає, що суд мав звернути увагу на відсутність підтверджуючих оригіналів документів, з яких зроблено копії і лише тоді приймати відповідне рішення. ОСОБА_2 не надала в судове засідання оригінал свідоцтва про одруження ОСОБА_4, а суд не зернув на цей факт уваги і керувався виключно показами свідків, що є недопустимим.

Встановлення факту реєстрації шлюбу допускається за життя подружжя, за умови реєстрації шлюбу і може мати місце в будь-який час незалежно від того, коли втрачені документи, що підтверджують реєстрацію, та за наявності висновку РАЦС про відмову в поновленні актового запису та причин відмови (відсутність книг запису, книги не збереглися тощо).

Зазначає, що 30.04.2010 року він звернувся із заявою в Рівненську районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, про наявність претендентів йому не було відомо.

На думку ОСОБА_1 підлягають сумніву покази свідків з боку ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_8 засвідчила про зникнення свідоцтва про укладення шлюбу, якого в природі не існувало взагалі. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засвідчили, що шлюб було укладено у 1946 році, проте де саме не вказали.

Із цих підстав просить скасувати рішення Острозького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2010 року.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Солімчук І.М. просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_4), суд першої інстанції виходив із того, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт укладення та реєстрації шлюбу між останніми 24 лютого 1946 року, на підставі показів свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ксерокопії паспортів ОСОБА_5 та ОСОБА_5, а також спогадів останнього у своїй книзі „ На хвилях пам'яті".

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення.

Наполягаючи на тому, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ніколи зареєстований не був, ОСОБА_1 взагалі не надав будь-яких належних та допустимих доказів, згідно яких би вбачалось, що він у встановленому порядку набув право оспорювати даний факт, як особа, що у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 і має відповідне свідоцтво з даного приводу.

Сам по собі факт звернення ОСОБА_1 30 квітня 2010 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на розсуд колегії суддів, підтверджує лише факт такого звернення, а не той факт, що ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку визнаний законним набувачем всіх прав та обовязків, як спакдкоємець ОСОБА_5

Твердження ОСОБА_1 та його представника про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, на увагу не заслуговує, оскільки ОСОБА_2 не є спадкоємицею останнього, а є спадкоємцем своєї померлої сестри ОСОБА_4, яка померла через сім місяців після смерті ОСОБА_5, тобто після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті останнього, і до якої будь-яких претензій з приводу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, ніхто не пред'являв, в тому числі і ОСОБА_1

Не було надано будь-яких доказів і того, що ОСОБА_1 було пред'явлено будь-які позовні вимоги і до ОСОБА_2, як спадкоємиці ОСОБА_4, щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 256 ЦПК України суд може розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Законом України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану" визначено, що із заявою про порушення справи про встановлення факту реєстрації шлюбу можуть звертатись особи, для яких наявність цього факту може породжувати юридичні наслідки, серед яких зазначені і спадкоємці померлих.

Встановлення факту реєстрації шлюбу в судовому порядку може відбуватись за наступних умов:

- якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також при наявності книги, проте за відсутністю запису в ній);

- якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому порядку;

- запис може бути поновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

З наявного у справі висновку про поновлення актового запису цивільного стану від 26 серпня 2010 року (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у поновленні актового запису про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4, через відсутність відповідних підтверджуючих документів.

За таких обставин, у ОСОБА_2 були всі законні підстави для звернення до суду із своєю заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що їй було необхідно для визначення спадкової маси, яка залишилась після смерті її сестри і суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку, що ця заява підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при її вирішенні, в зв'язку із чим рішення Острозького районного суду від 20 вересня 2010 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук