У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіемджи Веб Проджектс» про захист честі, гідності та ділової репутації за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «СіемджиВеб Проджектс» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що товариство з обмеженою відповідальністю«Сіемджи Веб Проджектс»(далі - ТОВ «Сіемджи Веб Проджектс») є власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1, на якому ІНФОРМАЦІЯ_2 року розміщено статтю: «ІНФОРМАЦІЯ_3», у якій її охарактеризовано злочинцем, як особу, що порушує законта не має високих моральних цінностей. Вважала, інформацію викладену у вищевказаній статті, такою, що не відповідає дійсності та принижує їїчесть і гідність, а саме:

- «В редакцию ІНФОРМАЦІЯ_1 обратились возмущенные жители 4-этажного дома, что по АДРЕСА_1 (находится между зданием Новозаводского суда и школой НОМЕР_8). Причина жалобы - дружным соседям не дает житья новая соседка, что въехала в дом в октябре 2013-го года 50-летняя ОСОБА_3».

Позивачка вказувала про те, що зазначенене відповідає дійсності, оскільки правопорушень по відношенню до сусідів вона не вчиняла.

- «Нашичитатели уже знакомы с гражданкой ОСОБА_3 по нескольким публикациям, что были размещены на черниговском портале, на две из них ОСОБА_3 осенью 2015-го подала на ІНФОРМАЦІЯ_1 в суд в защиту своей чести, достоинства и деловой репутации.

Читайте также: ІНФОРМАЦІЯ_4».

Зазначала про те, що посилання у статті, достовірність якої оскаржується, на вищевказані статті, є протиправним з боку відповідача, оскільки вони не мають відношення до інформації викладеній у спірній статті.

- «ІНФОРМАЦІЯ_5 в ожидании корреспондентов ІНФОРМАЦІЯ_1 в доме 54-летней ОСОБА_6 инвалида3-й группы (в 2004-м перенесла операцию из-за онкологии, был инсульт прим. авт.) и ее супруга ОСОБА_7 собрались соседи. Все они, в основном, живут в подъезде ОСОБА_3 на одной с ней площадке, либо над ее квартирой, на 4-м этаже. Срединих: ОСОБА_8 из НОМЕР_1,ОСОБА_9 из НОМЕР_2,ОСОБА_10 из НОМЕР_3, ОСОБА_11 из НОМЕР_4 и 88-летняя ОСОБА_12 из НОМЕР_5. Ещё несколько соседей не могли подойти из-за занятости, также не смогла присутствовать участковая ОСОБА_13, у которойв тот день был выходной. Ее мнение мы уточняли в телефонном режиме».

- «…Окна первого подъезда дома № АДРЕСА_1. Жители АДРЕСА_1 рассказывают, что дом заселялся еще в 1961-м году(летом будет ровно 55 лет прим. авт.), когда присутствующие (кроме ОСОБА_12 прим. авт.) были еще детьми, многим из них уже пришлось похоронить своих родителей. Покажили первозаселенцы, двор был очень дружным палисадники всегда ухожены, летом по вечерам выходили на шашлыки в беседку, по весне все вместе белили деревья, облагораживали территорию ставили скамейкии так далее. Постепенно на смену прежним жильцам пришли новыете, кто купили квартиры у наследников. Так было и в случае с ОСОБА_3 ей квартиру продали дочери известногов 60-е семейства милиционера ОСОБА_4. Супругов звали ОСОБА_14 и ОСОБА_15, - милейшие и тишайшие люди, вспоминают присутствующие».

Зазначала про те, що без її відома зроблено та викладено фото вікон її квартири та місце її розташування.

- «...Двор дома № АДРЕСА_1. Знакомство соседейс ОСОБА_3, что согласились пообщаться с ІНФОРМАЦІЯ_1 началось с претензий. ОСОБА_8 не угодила тем, что развешивала свое белье на балконе. Однажды край постиранной футболки сына ОСОБА_16 свесился над окном квартиры ОСОБА_3. Женщина сделала фото и написала своей соседке из НОМЕР_1 «Претензию-попередження», еевложила в почтовый ящик. Текст претензии гласил:«Прошу вішати Вашу білизну за межами Вашої квартири так, щоб вона не тіліпалась у мене перед вікнами, не закривала мені світло у моїй квартирі, не чіплялась за мої конструкції. Фото, щоб Вам було зрозумілим, за ІНФОРМАЦІЯ_6 року додаю. Вказані Ваші вчинки є порушення діючого законодавства та не відповідають правилам проживання у багатоповерховому будинку. Одночасно прошу відремонтувати спальні меблі, які постійно скриплять та, ходити, не відбиваючи на полу марші, що створює шум, порушує тишу у нічний час, створює стан, неможливий для відпочинку сусідів, такі Ваші дії також є порушенням правил проживання у багатоповерховому будинку. «Почему я должна терпеть оскорбления от этой сумасшедшей?», - в сердцах добавляет ОСОБА_8.Подобные письма вскоре стали регулярными и начали приходить всем, кто не угодил ОСОБА_3. К примеру, жильцам квартиры НОМЕР_6 ОСОБА_3 прислала 24.02.2015 послание следующего содержания: «Пожалуйста, отремонтируйте свои двери и замки, так как ежедневное ляпаньеВаших входных дверей при закрытии и звуки задевания при открытии стали невыносимыми, у меня содрогается квартира. Может, резинки поставьте на коробках, замки без ляпанья установите, что-топридумайте, пожалуйста. Также большая просьба, не шумите по утрам за стенкой в спальне, хотя бы в выходные дни, здесь очень тонкие стены в спальне и все отлично слышно. Думаю, Вы меня поняли. Спасибо».

- «…ОСОБА_16обавляет, что под скрипом мебели ОСОБА_3 имела в виду, что ее соседка слишком громко занимается сексом, и не раз высказывала ей это устно, с оскорблениями.«Какой секс в моем возрасте?», - возмущается наша собеседница, - шумит по ночам сосед с женой, ну так, я понимаю, дело молодое, я тоже иногда среди ночи просыпаюсь от этих стонов, но я ни разу не предъявила ему по этомуповоду претензий, так как это глупо». Когда она увидела мое белье, то высунулась со своего балкона и кричала мне:«П…ла, трипер свой повесила, убери немедленно!...».

- «ОСОБА_9 из НОМЕР_2 квартиры осталась по прихоти ОСОБА_5без кабельного телевидения, которое было проведено у нее от фирмы«Основа». Соседке пришлось не по нраву, что распределительная коробка виселанад ее дверью. При этом соседка ОСОБА_38 из 9-й квартиры видела в тот день ОСОБА_3 с ножницами, о чем затем и рассказала ОСОБА_18. ОСОБА_18, оставшись с неработающим телевизором, в тот же вечер вызвала техподдержку из Основы. Приехали2 молодых парня, починили повреждение и перенесли распредкоробку выше. На этом соседка не успокоилась. Следующим ее шагом было разбить вазоны с цветами, которые ОСОБА_18 разместила между 2-м и 3-м этажами. Соседи видели, как ОСОБА_3 сложила битые вазоны в пакет, замела веником землю, а затем полила водой площадку и всем начала рассказывать, как якобы поскользнулась на воде, которая пролилась из-за полива цветов. По поводу цветов ею была написана жалоба в ЖЕК. В ней она сообщала, что полив цветов водой портит проведенный ремонт в подъезде, который был сделан по ее личными заявлениям и обращениям к администрации города. Проверяющиепо жалобе ОСОБА_3 сделали вывод, что цветы только красят подъезд и никакой крамолы в них не нашли, хотя она и просила наказать любителей флоры материально».

Позивачка вказувала про те, що зазначена інформація достовірна лише у частині її звернень до міського голови щодо притягнення до відповідальності громадян квартири НОМЕР_7, які вирощуючи у під'їзді квіти, псують відремонтовані спільні конструктиви будинку та заливають площадку, на якій вона неодноразово травмувалась.

- «...После цветов настал черед котов. Коты выходят на прогулку во двор из квартиры НОМЕР_3 ОСОБА_10, что тоже живет на одной площадке с ОСОБА_3. ОСОБА_3 угрожала 90-летнейматери ОСОБА_10, участнице войны, что потравит котов, которые, якобы гадят в подъезде, крысиным ядом и отрубит им головы. Правда, в этом случаедальше угроз дело не пошло и коты пока еще живы. Заявление ОСОБА_10 не пришлось по нраву ОСОБА_3 и то, что во дворе жители парковали свои автомобили, курили на лавочках. Один раз, она разразилась бранной речью даже на участника АТО. Тот зашелв проходной двор в центре города покурить, по словам соседей, был трезв и адекватен. Парень был поражен и обещалподать заявление в полицию. ОСОБА_19 госпожи ОСОБА_2, которыйна свою беду также посмел закурить возле лавочки, кроме матов получил еще ведро помоев на голову от разъяренной соседки».

У даному випадку позивачка зазначала про те, що вона не проживає на одному поверсі з ОСОБА_20, а з питанням про притягнення її до відповідальності за вигул котів у під'їзді зверталась до міського голови.

- «...Не выдержав такого «издевательства» над собой ОСОБА_3 решает избавиться от лавочек. Резвых парней с инструментами, которые принялись выкапывать скамейки, остановила жительница НОМЕР_5 ОСОБА_12. ОСОБА_21обзвонила всех наявных на тот момент дома соседей, которыеи отстояли лавочки, а также собрали подписи, чтобы в дальнейшем их не пробовали уничтожить. После этого их даже покрасили и отремонтировали. ОСОБА_12 присоединяется к разговору, и рассказывает свою историю взаимоотношений с ОСОБА_3. Она была единственной, с кем последняя даже пыталась в началеподружиться. Но после одного инцидента тоже невзлюбила старушку и при встречеоскорбляла ее: «Что, как в магазин так с палкой идешь, а как белье в тазу выносишь сушить, так бежишь, как лошадь?», - подкалывала 88-летнюю женщину ОСОБА_3. После того, как водворе спилили старую акацию, и там усилиями жильцов образовалась клумба, ОСОБА_5привезла автомобильные покрышки и предложила ОСОБА_12 их вкопать по кругу. Жительница квартиры НОМЕР_5 отказалась, так как сил у самой на это не было, а платить кому-то за эту странную прихоть ей было не интересно. Из-за отказа вкопать шины в квартиру НОМЕР_5 тоже стали приходить странные письма с претензиями от ОСОБА_5…» «А что она придумала для нашего слесаря ОСОБА_40?», - добавляет ОСОБА_12. Он сидел со мной на лавочке во время своего обеденного перерыва, так она подбежала начала его фотографировать и написала жалобу его начальству, будто он гуляет целыми днями и что-то постоянно ворует в смысле выкладывает и складываетв свой автомобиль. Приехало начальство его, ругало, лишили всех премий и НОМЕР_3 зарплаты, сказали: «Скажи спасибо, что мы тебя вообще оставили!» «…А было дело пришли девочки маляры из ЖЕКа подъезд белить и красить, в том числе и стены вокруг дверей. Так ОСОБА_3 выбежала и принялась орать на них: «С….ки, про….тутки, знаете, сколько моя дверь стоит?!» Так одна из них не растерялась, говорит:«Сейчас наберу мастеруи включу громкую связь, так вам мало не покажется».

Зазначала про те, що вказана інформація повністю не відповідає дійсності, а викладена у формі, яка принижує її честь і гідність.

- «…На фото слева ОСОБА_11 (его супругу также оскорбляла нерадивая соседка…».

- «...Также соседи вспоминают, что досталось, по их мнению, от ОСОБА_5квартирантам из квартиры НОМЕР_8. Эту квартиру сдает в аренду ОСОБА_22. В один период там поселилась пожилая пара цыган. Хотя, ромы небезосновательно пользуются плохой репутацией в нашем городе, эти люди пришлись ко двору всем старожилам. Не шумели, культурно себявели, со всеми здоровались, улыбались. Однажды их перепуганный сын прибежал среди ночи по звонку своей матери, ей кто-то снаружи подпер дверь деревянной колодой. Грешили на дочь ОСОБА_3 и ее зятя, которых, мать могла попросить навредитьне угодным ей соседям. В другой раз девочкам, что приехали погостить из Израиляи сняли квартиру НОМЕР_8, пробили окно в спальню двумя металлическими шарами. Только чудом они им не попали в голову. Супружескаяпара, а следом и девушки-израильтянки выехали из опасной квартиры. Ее все боятся и из ЖЕКа, и в исполкоме, и в других инстанциях, куда онабез устали пишет письма, - подключается к разговору хозяйка квартиры НОМЕР_1 ОСОБА_23. Моя подруга,ОСОБА_24 председатель правления ПАО «Черниговгаз», рассказывала, как ОСОБА_3 пришла к ней требовать бесплатный счетчик на газ вне очереди (читайте материал газеты «ГАРТ» ІНФОРМАЦІЯ_7- прим.авт). Сперва сидела спокойно, а затем начала ее оскорблять и унижать, и что если ейне поставят счетчик она им всем устроит по полной! ОСОБА_5 сказала, что за 20 лет работы, впервыев своей практике, не сдержалась, и попросила клиентку немедленнопокинуть кабинет. Но все равно, потом сюда и журналисты приезжали по этомуповоду, она просила потом этот счетчик снять. Подавала жалобу и на водоканал, они теперь, когда приезжают по каким-то вопросам в наш дом служебную машину оставляютза углом, чтобы она не увидела и еще чего-нибудь на них не накатала. Также ОСОБА_3 добилась, чтобы у нас возле двора разместили «лежачий полицейский». Он вышел нестандартный, машины чирят об него дном, «скорая» толком заехать не может, какое вообще имели право по ее личной просьбе изуродовать дорогу?!, - негодует ОСОБА_23».

«Откуда у нее вообще деньги на все эти квартиры? Платит ли она налоги? В милиции рассказывали, что на нее открыто было несколько криминальных производств, а еще знаем, что она каким-то путем получила себе 2-ю группу инвалидности, но за что ей ее дали, если оназдорова как бык? Разве больной человек на группе может себе позволить годами пакостить людям, с которымирядом живет? Вы знаете, она же теперь ни с кем не здоровается, дверь никому не открывает, а при случае матом кроет, даже пожилых людей! Сколько можно это терпеть? Мало того, что нас изводит, так вот недавно ей ремонт делали, отделку в квартире. Строителям она не заплатила, они приезжали, на лавочке ее часами ждали. В отместку выбросили строительный мусор под ее подъезд. Его после этого дочь ОСОБА_5с зятем убирали. ОСОБА_39 мой знакомый, ей батареи менял в квартирена ОСОБА_3 обманула его на 600 гривен. Она, когда человек все сделает говорит, мол, не устраивает ваша работа. ОСОБА_39 сказала «Пошел вон, а то я на тебянапишу, куда следует!» продолжает свой монолог ОСОБА_23. Мы слышали, что у ОСОБА_3 несколько квартир, на АДРЕСА_2 и на ОСОБА_3, на ОСОБА_3 и еще по другим адресам. С нами на связь вышлидва риелтора, один из нихОСОБА_19 руководитель Черниговского городского отделения Ассоциации специалистов по недвижимости и директор агентства «Квартирный вопрос», он единственный, кто выиграл суд у нее. Рассказывали, что она зарабатывает тем, что даетлюдям денежный залог за квартиры, которые они продают, затем, мотивируятем, что ее что-то не устроило, через суд выбивает у них залог в двойном размере, - продолжает ОСОБА_6. Планируем подать на нее заявление в прокуратуру и СБУ. Она не раз говорила, что ненавидит Украину и украинцев, - что это за высказывания такие? - возмущается ОСОБА_6.».

- «…Знаете, меня она, в отличии, от соседей из своего подъезда до поры до временине трогала, но в декабре принялась и за наш подъезд! Дело в том, что у нас во дворе размещены 5 гаражей. Уже 54 года гаражам тем. Наш, нестандартного размера(под мотоцикл) варил еще мой покойный отец ОСОБА_25, когда он пришел практически в полную негодность мы решили поставить на егоместо другой уже стандартного размера под автомобиль, которыйтам сейчас и ставим. Новый гараж при этом некапитальный, металлический. Ну, как новый покупали б/у, можете сами водворе посмотреть. 3 гаража из 5-ти узаконены, а наш и еще одного соседа нет. 12-го декабря, мы начали менять гараж. Это не прошло мимо госпожи ОСОБА_3 и нами занялись сразу три инстанции: Государственная Экологическая Инспекция, Участок по контролю за благоустройством города и Государственная инспекция сельского хозяйства в Черниговской области, - заключает ОСОБА_6».

-«…Gorod.cn.ua связался с ОСОБА_19 и оказалось, что он действительно судился с госпожой ОСОБА_3. Более того, она покупала через него три квартиры. Первую приобрела лет 8 назад по АДРЕСА_3, тогда все прошло более-менее спокойно. А по второй в 9-этажке на АДРЕСА_1 возникли проблемы. В этом случае разъезжалась семья. ОСОБА_3 выпросила у них оригиналы документов на недвижимость, якобы для оформления нужных ей бумаг, а затем попыталась продать эту квартиру, за которую не заплатила ни копейки. Она запугивала собственников, вела себя у них дома, как хозяйка, даже приводила покупателей. ОСОБА_26 пришлось тогда подключать милицию, но документы у ОСОБА_3 удалось забрать только тогда, когда человек, представившись покупателем, попросил их показать и сразу же передал законным владельцам. Этой семье ОСОБА_19 вскоре подыскал желаемый частный дом, и все закончилось хорошо, но клиентов до сих пор трясет при упоминании фамилииОСОБА_5. Они не хотят вспоминать этот неприятныйслучай, а ОСОБА_19 говорит, что вся история, которая имела место лет 6 назад, заслуживает отдельного изложения и материала.Третий эпизод с квартирой на АДРЕСА_2 (16-этажка напротив ресторана «Сушими») уже закончился судом, он длился около 6 месяцев. ОСОБА_3 дала залог за покупку квартиры в размере 1 тысячи долларов, оформив его на себя. Оставшуюся сумму за квартиру оплатила, но оформила ее на свою мать фамилии у них одинаковые и риелтор не заподозрил ничего дурного, все-таки кровные родственники. После того, как в квартире уже начался ремонт, ОСОБА_3 начала требовать вернуть залог в двойном размере ведь по закону, залог должен был быть оформлен на того человека, кто приобретает недвижимость. Дело рассматривали в Деснянском суде, судьей был ОСОБА_27, адвокатом ОСОБА_3 - ОСОБА_28. Суд тогда ОСОБА_19 выиграл, а вот адвокату ОСОБА_28повезло меньше. На него недовольная клиентка тоже подала в суд и отказалась платить деньги зауслуги. ОСОБА_29 ОСОБА_19 ислучай с квартирой на 50 лет ВЛКСМ, о котором мы писали еще в 2012-м году. Тогда друг потерпевшей ОСОБА_30 обратился к нему, с просьбой решить вопрос. Но затем вышел материал на сайте ІНФОРМАЦІЯ_1, а украденные вещи девушке так и не вернули… ОСОБА_17слышал от своих знакомых по АДРЕСА_4, где тоже проживала ОСОБА_3, что она писала жалобы практически на всех соседей своего дома. Как и в случае с АДРЕСА_1 начинала с малого не нравится, что выгуливают собак во дворе и продолжила далее по списку. ОСОБА_31 ОСОБА_19 ОСОБА_3 не скоро оставила в покое после проигранного суда. К нему еще долго ходили по еежалобам участковые, милиция, ОБЭП, ОБОП, с Шевченко, 13, 26 и 28. Правоохранители только руками разводили: «Мол, прийти по жалобе наша работа, что поделаешь». Знаете, - заключает наш собеседник, - я еще не встречал ни одного человека, кто бы сказал об этой женщине хоть что-то хорошее. И я до сих пор удивляюсь, как ей везет на людей, что не дадут ей ответ за потраченные нервы и такое обращение с собой».

Позивачкапосилалась на те, що вказана інформація повністю не відповідає дійсності.

- «Территория двора дома НОМЕР_7. Последняя инспекция и дала направление на проведение внеплановой проверки в период с 5-е по 19-е января земельного участка на предмет возможного самовольного занятия гражданином ОСОБА_6 (супруг ОСОБА_23 прим. авт.) придомовой территории возле жилого дома № АДРЕСА_1. Основанием для проведения проверки было заявление ОСОБА_3. Сейчас ОСОБА_6 необходимо уплатить 2 штрафа в размере 145 и 170 грн, который им прислала Государственная инспекция сельского хозяйства в Черниговской области. Также они собираются подать заявление в исполком с тем, чтобы им дали разрешение узаконить гараж решением сессии. Супруги планируют прийти на профильную комиссию и объяснить ситуацию. Сама же ОСОБА_3, по словам семьи ОСОБА_6, говорила, что хочетпоставить в том месте два гаража, уже для себя.Решением админкомиссии, которая, проходила 19-го января в Деснянском райсовете ОСОБА_6 назначили штраф за незаконныйгараж в размере 340 грн. Ранее как раз в этом учреждении и выдавали разрешение на гаражи жителям Чернигова, затем лишили этих полномочий и теперь этим занимаются депутаты горсовета.Главой комиссии был ОСОБА_33 (заместитель председателя райсовета по вопросам деятельности исполнительных органов совета), а секретарь ОСОБА_32. «Папа ваш умер, и умерли ваши льготы вместе с ним. Можете попробовать его узаконить, но вряд ли у вас что-то получится»,- сказали чиновники ОСОБА_32на комиссии. Также они не захотели принять во внимание заявление за подписью жильцов о том, что сам гараж им никак ее мешает. В то же время один из депутатов горсовета, который попросил не называть его имени, сообщает, что подобная ситуация очень редкая в нашем городе. За все 6 лет своей работы он припоминает лишь два схожих случая. Когда из-за жалобы соседа демонтировали гараж на АДРЕСА_5, а по другому адресу гараж так и остался стоять, несмотря, на штрафы и предписания его убрать. Сообщается также, что новый мэр собирается навести порядок в этой сфере. Получить гараж законно имеют лишь льготные категории населения: инвалиды2-й и 1-й групп, у которых имеется в распоряжении машина с ручным управлением (причем не обязательно этот человек может проживать в том доме, на придомовой территории которого он хочетустановить гараж). Всем остальным решением сессии получить разрешениена установку гаража во дворе многоэтажки практически нереально, нужны ну очень веские аргументы. Правда, был еще один случай, когда жителю Чернигова разрешили ставить металлический гараж для внедорожника у него в семье имелся ребенок-инвалид, которого ему приходилось выносить из квартиры в машину на руках. За отца ребенка подписались почти все жители того двора и решение вынесли в его пользу. Также депутат добавляет, что на данный момент не существует электронного реестра хотя бы законных гаражей. Отследить все эти постройки нереально. Проверкиведутся исключительно по фактическим обращениям граждан. В случае с ОСОБА_6прецедентом для штрафа стало обращение ОСОБА_3. В основнойже своей массе никто ни на кого в городе особенно не жалуется из-за гаражей, несмотря на то, что таковые стоят почти в каждом дворе многоэтажек. И все же семье ОСОБА_6 рекомендуется подавать заявление в горсовет на узаконивание своего гаража, приходить на профильные комиссии и объяснять депутатам, что он им необходим, а в семье есть инвалид 3-й группы. Также нужно будет собрать подписи жильцов, которые поддерживают ОСОБА_6, относительно того, чтобы гараж оставался на месте».

- «...Участковая ОСОБА_13 сообщила, что работает на этом участке только три месяца (до этого был ОСОБА_34). Она подтвердила информацию о том, что на семью ОСОБА_6 в полицию поступала жалоба от гражданки ОСОБА_3, где последняя уличала пенсионеров в незаконной постройке гаражей на придомовой территории. ОСОБА_35 отметила, что пока по этому адресу зафиксирована только одна жалоба. Полицейская встречалась с хозяином квартиры по поводу гаража, а также позвонила автору жалобы, чтобы назначить с ней личную встречу. Женщина буквально через 2 минуты разговора начала оскорблять сотрудника полиции матерными словами, кричала в трубку и обещала подать жалобу уже и на нее, так как, по мнению жилички полицейская не умеет работать и ее необходимо переаттестовать. Что касается общей конфликтной ситуации, то здесь ОСОБА_13, исходя из своего опыта, и действующего законодательства, советует жильцам составить коллективную жалобу на соседку, где конкретно описать каждый факт ее неправомерных действий. Начиная от матерных ругательств и заканчивая порчей общего имущества скамеек и прочее. Далее составляется админпротокол по статье 173-й Кодекса Украины об административных нарушениях (Мелкое хулиганство, то есть нецензурная брань в общественных местах, оскорбительное приставание к гражданами другие подобные действия, нарушающие общественный порядок и спокойствие граждан влечет наложение штрафа от трех до семи необлагаемых минимумов доходов граждан или общественные работы на срок от сорока до шестидесяти часов, или исправительные работы на срок от одного до двух месяцев с отчислением двадцати процентов заработка, или административный арест сроком до пятнадцати суток), и дело передается в суд. Для составления протокола необходимо2 свидетеля. ОСОБА_36 отметила, что, когда работала в 1-й зоне (АДРЕСА_6, ОСОБА_3), то сталкивалась с гражданкой, о которой речь идет в нашем материале, по схожим ситуациям, которые возникли у жильцовдома НОМЕР_7 по улице АДРЕСА_1».

Позивачка вказувала про те, що використання її імені у зазначеній вище статті без її дозволу порушує право на захист персональних даних, поширена про неї інформація є конфіденціальною та може бути поширена лише за її згодою.

Вважала, що негативна інформація, яку поширює відповідач про неї, принижує її честь і гідність та не є оціночними судженнями, а містить фактичні дані.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила суд визнати вищевказану інформацію, викладену у статті «ІНФОРМАЦІЯ_3» недостовірною; зобов'язати власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ «Сіемджи Веб Проджектс» в особі директора ОСОБА_37 спростувати недостовірну інформацію, викладену про неї у вказаній статті, шляхом розміщення резолютивної частини рішення протягом 10 днів з дня набрання ним законної сили на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у розділі «Новини» з вибаченням за поширення недостовірної інформації, тобто у такий же спосіб як недостовірна інформація була поширена; визнати використання її прізвища, ім'я та по батькові у зазначеній статті неправомірним; заборонити (припинити) розповсюдження статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», як таку, що порушує її особисте немайнове право.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та її спростування, поширення конфіденційної інформації скасовано, позов в цій частині задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію, викладену в статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», розміщеній на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме в реченнях: «… дружным соседям не дает житья новая соседка, что въехала в дом в октябре 2013-го года - 50 летняя ОСОБА_3»; «Следующим ее шагом было разбить вазоны с цветами, которые ОСОБА_18 разместила между 2-м и 3-м этажами»; «ОСОБА_3 угрожала 90-летней матери ОСОБА_10, участнице войны, что потравит котов, которые, якобы, гадят в подъезде, крысиным ядом и отрубит им головы»; «… один раз она разразилась бранной речью даже на участника АТО»; «ОСОБА_19 госпожи ОСОБА_1, который на свою беду также посмел закурить возле лавочки, кроме матов, получил еще ведро помоев на голову от разъяренной соседки»; «Так ОСОБА_3 выбежала и принялась орать на них: «С…ки, про…тутки…, «… она зарабатывает тем, что дает людям денежный залог за квартиры, которые они продают, затем, мотивируя тем, что ее что-то не устроило, через суд выбивает у них залог в двойном размере»; «… она же теперь ни с кем не здоровается…, а при случае матом кроет, даже пожилых людей!»; «Она не раз говорила, что ненавидит Украину и украинцев»; «Женщина буквально через 2 минуты разговора начала оскорблять сотрудника полиции матерными словами».

Зобов'язано ТОВ «СіемджиВеб Проджектс» протягом 10 днів з моменту вступу рішення в законну силу опублікувати на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 спростування недостовірної інформації щодо ОСОБА_3 шляхом опублікування статті про визнання вищезазначених відомостей недостовірними з посиланням на резолютивну частину рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року.

Визнано неправомірними використання у статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», викладену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, прізвище, імені, по батькові ОСОБА_3

В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Сіемджи Веб Проджектс», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що інформація, поширена у спірній статті, є оціночним судженням, унаслідок чого не підлягає спростуванню, доведенню її правдивості та згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й частково задовольняючи позов ОСОБА_3, виходив із того, що позивачка не надавала дозволу відповідачу на розголошення свого прізвища, імені, по батькові, про події, що відбулись у побутових сферах її життя, унаслідок чого така інформація неправомірно розміщена у спірній статті. Інформація, яку суд спростував, не вважав оціночними судженнями, а такими, які порушують честь і гідність позивачки.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Судом установлено, що ТОВ «Сіемджи Веб Проджектс»є власноком веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_1, на якому ІНФОРМАЦІЯ_2 року розміщено статтю: «ІНФОРМАЦІЯ_3», у якій викладено інформацію щодо ОСОБА_3

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно з ч. 1 ст. 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 1, 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що беручи до уваги положення ст. ст. 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедент ній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суду, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції,у порушення вимог ст. ст. 212 - 215, 303, 316 ЦПК України на зазначені вище положення закону уваги не звернув, не розрізнив фактичні твердження і оціночні судження, а, отже, його висновки ґрунтуються на припущеннях, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

При цьому, скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд не вказав, які норми процесуального права порушив районний суд при дослідженні та оцінці наданих сторонами доказів, а суд касаційної інстанції таких порушень не встановив.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що інформація, поширена у статті «ІНФОРМАЦІЯ_3» щодо позивачки є оціночним судженням, унаслідок чого така інформація не є предметом судового захисту, не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості.

Суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сіемджи Веб Проджектс» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року скасувати, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 квітня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик