У Х В А Л А

07 березня 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У січні 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, яка ухвалою суду касаційної інстанції від 27 січня 2017 року залишена без руху з наданням строку для подання належних доказів у підтвердження наведеної причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, доплати судового збору та підтвердження відповідності такої доплати належними доказами.

У березні 2017 року від ОСОБА_2 на виконання вимог вищевказаної ухвали надійшла заява на усунення недоліків разом із листом Центру поштового зв'язку № 3 ЛД УДППЗ від 15 лютого 2017 року, з якого вбачається про отримання заявником оскаржуваної ухвали 10 січня 2017 року.

За викладених обставин, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження підтверджені належними доказами та можна визнати поважними.

При цьому щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 474 грн 20 коп. ОСОБА_2 у заяві від 20 лютого 2017 року зазначає про те, що у зв'язку з відсутністю у нього копії позовної заяви із визначеною ціною позову, розрахунок сплати судового збору ним проведено виходячи із 120 відсотків від суми, вказаної в ухвалі судді апеляційного суду від 23 травня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Разом з тим, відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», ставка судового збору за подачу касаційної скаргина рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача, про що заявнику касаційної скарги було вказано в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року.

Виходячи з того, що зі змісту поданої касаційної скарги та копій рішень суду першої та апеляційної інстанцій, а також з надісланої заявником копії ухвали судді апеляційного суду від 23 травня 2016 року (без визначення ціни позову) не вбачається ціни позову щодо вимог майнового характеру, і на стадії вирішення питання про прийняття касаційної скарги неможливо встановити правильність сплати судового збору в розмірі 474 грн 20 коп., а тому ОСОБА_2 має надати належні докази, які підтверджують вартість спірного майна і складають ціну позову (чим може бути ринкова вартість незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки в певній місцевості, їх грошова оцінка, експертний висновок тощо), про що заявнику також було зазначено в ухвалі суду касаційної інстанції від 27 січня 2017 року та залишено ним без реагування та виконання.

У зв'язку з чим вважаю за необхідне продовжити заявнику строк для доплати судового збору та підтвердження відповідності сплаченого судового збору належними доказами щодо ціни позову (вартість житлового будинку та земельної ділянки).

Керуючись ст. 73 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року.

Продовжити ОСОБА_2 строк для усунення недоліку до 28 березня 2017 року та роз'яснити, що в разі невиконання ухвали суду касаційної інстанції у встановлений строк касаційна скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур