Справа № 758/2776/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

з участю прокурора - Павліченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, заінтересована особа - опікун ОСОБА_1 про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_2 до психіатричного закладу,

В С Т А Н О В И В :

Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 21.02.2017 року о 18 годині до ТМО «Психіатрія» у м. Києві була доставлена ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною госпіталізації стало погіршення психічного стану, відсутність сну, наявність «голосів», оніміння тіла і голови, виникнення неприємних відчуттів у тілі. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2012 року ОСОБА_2 визнана недієздатною і їй призначено опікуна ОСОБА_1 Недієздатна ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. ТМО «Психіатрія» у м. Києві в заяві зазначає, що у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану ОСОБА_2 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Опікун ОСОБА_1 надала згоду на госпіталізацію ОСОБА_2 Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року у справі №1-1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року у взаємозв'язку з положеннями частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку, недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контрою. Крім того, Конституційний суд України вказав, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізацію можлива лише за рішенням суду. ТМО «Психіатрія» у м. Києві просить прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до ТМО «Психіатрія» у м. Києві.

В судовому засіданні представник ТМО «Психіатрія» лікар-психіатр ОСОБА_3 підтримала заяву з тих же підстав, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1, яка є опікуном недієздатної ОСОБА_2, в судовому засіданні погодилася з заявою, просила госпіталізувати її сестру на стаціонарне лікування.

Прокурор Павліченко В.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що не доведено, що ОСОБА_2 потребує лікування в умовах стаціонару.

Суд, вислухавши представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_3, заінтересовану особу ОСОБА_1, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_1

21.02.2017 року ОСОБА_2 каретою швидкої допомоги було доставлено до територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві з діагнозом «галюцинаторно-параноїдний синдром» (а.с.17-копія супровідного листка №017893).

В цей же день була заведена медична карта №1083 стаціонарного хворого ОСОБА_2 (а.с.16).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2012 року ОСОБА_2 визнано недієздатною, над нею встановлено опіку і призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с.10-копія рішення).

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_2 було доставлено в ТМО «Психіатрія» в м. Києві 21.02.2017 року у зв'язку з погіршенням психічного стану - безсоння, оніміння тіла і голови, наявність «голосів», виникнення неприємних відчуттів у тілі. ОСОБА_2 самостійно викликала швидку медичну допомогу і попросила надати їй психіатричну допомогу. При огляді остання пояснила, що зверталась до психіатричного диспансеру за допомогою, але стан її не покращився. Агресії ОСОБА_2 не виявляє.

Заінтересована особа - опікун і сестра недієздатної ОСОБА_1 в суді пояснила, що її сестра хворіє тривалий час, відчувала себе погано, а тому викликала швидку медичну допомогу і була доставлено до лікарні, вона не є агресивною, самостійно себе обслуговує.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку комісії лікарів-психіатрів, складеного 22.02.2017 року комісією у складі заступника директора ТМО «Психіатрія» у м. Києві ОСОБА_4, завідуючого відділенням №10 ОСОБА_5 та лікуючого лікаря ОСОБА_3 (а.с.11) вбачається, що 21.02.2017 року ОСОБА_2 звернулась до дільничного психіатра у зв'язку з поганим самопочуттям, відсутністю сну, наявністю «голосів», де їй була повторена ін'єкція пролонгового нейролептика. Вдома вона відчула погіршення стану - оніміння тіла і голови, виникнення неприємних відчуттів у тілі, самостійно викликала спеціалізовану бригаду швидкої психіатричної допомоги. Комісія оглянула хвору і встановила, що вона орієнтована у місці, часі та власній особі, анамнестичні відомості надає вибірково і невпевнено. Повідомляє, що чує різноманітні «голоси» коментуючого, сварливого характеру, відчуває скутість у тілі і голові, відсутність думок, немотивовану тривогу, страх. Критика до свого стану здоров'я знижена, мислення нецілеспрямоване. Діагноз пацієнта: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект. ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування з приводу загострення психотичної симптоматики.

Як пояснила в судовому засіданні опікун ОСОБА_1, її сестра ОСОБА_2 останній раз проходила лікування у психіатричному стаціонарі у листопаді 2016 року, агресії вона не проявляє. 21.02.2017 року сестра самостійно викликала швидку допомогу через погане самопочуття і була доставлена до лікарні.

Лікар-психіатр ОСОБА_3 в суді пояснила, що ОСОБА_2 під час приймання до лікарні та протягом знаходження в ній агресії не проявляє, однак потребує лікування, оскільки її стан здоров'я погіршився.

В судовому засіданні ОСОБА_2 поводила себе спокійно, погоджувалась з необхідністю лікування, але не в лікарні, а в домашніх умовах. Пояснила, що вдома ліки не вживала, оскільки через зайнятість по роботі не мала часу їх придбати у спеціалізованій аптеці.

Жодних доказів, які б підтверджували неадекватну, агресивну поведінку ОСОБА_2, суду не надано.

ОСОБА_2 самостійно задовольняє свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведений факт наявності у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих, і її лікування можливе лише в стаціонарних умовах.

За таких обставин підстав для госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку немає, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, ст.ст. 13, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст. 209, 282 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, заінтересована особа - опікун ОСОБА_1 про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_2 до психіатричного закладу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова