Справа № 450/1899/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1475/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді Цяцяка Р.П.,
суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,
при секретарі Жукровській Х.І.,
за участю ОСОБА_3 представника ОСОБА_4-М.В.;
ОСОБА_5 представника відповідачки ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_4, про ухвалення Апеляційним судом Львівської області додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 було задоволено: рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 06.05.1998 року IV-ЛВ № 035509, згідно якого ОСОБА_6 на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1022 га з цільовим призначенням для ведення садівництва і городництва.Зобовязано ОСОБА_6 не чинитиОСОБА_7 перешкод у користуванні належній останній на праві власності земельною ділянкою площею 0,1026 га, що знаходиться на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий № :08:000:0087 (а.с. 216-219).

05 січня 2017 року представник позивачки подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, покликаючись на те, що Апеляційний суд Львівської області при ухваленні 12 грудня 2016 року рішення по справі за апеляційною скаргою позивачки на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року не вирішив питання про судові витрати, які складаються з оплати судового збору та вартості проведення експертизи по справі (а.с. 224, 225).

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, а також перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При зверненні до суду позивачкою було сплачено 730 грн. 80 коп. судового збору (243 грн. 60 коп. + 487 грн. 20 коп.; а.с. 1, 26), за подачу апеляційної скарги 267 грн. 96 коп. (а.с. 49), за проведення судової експертизи 4 800 грн. (а.с. 225), а відтак судові витрати позивачки сумарно складають 5 798 грн. 76 коп., які і підлягають до стягнення на її користь з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 79, 88, 220, 303, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Заяву ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_4, про ухвалення Апеляційним судом Львівської області додаткового рішення з питання про розподіл судових витрат між сторонами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 798 грн. 76 коп. судових витрат.

Додаткове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: