Справа №333/848/17
Провадження №2/333/1053/17
Ухвала

Іменем України

22 лютого 2017 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції,

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, в якій позивач просить суд визнати його батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і внести відповідні зміни до актового запису.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, у позовній заяві не зазначено із наданням підтверджуючих доказів, коли саме позивач дізнався про порушення свого права.

Крім того, згідно зі ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови і зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається до суду з вимогою про визнання батьківства, однак жодних доказів того, що йому було відмовлено в державних органах реєстрації актів цивільного стану у визнанні його батьком дитини, суду не надає. У матеріалах справи відсутня обґрунтована відмова державного органу реєстрації актів цивільного стану у визнанні позивача батьком дитини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України, приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

Таким чином, позивачу необхідно зазначити із наданням підтверджуючих доказів, коли саме він дізнався про порушення свого права, обґрунтувати з наведенням доказів необхідність звернення до суду з заявою в позовному провадженні, неможливість оформлення батьківства через державний орган реєстрації актів цивільного стану, а також наявність підстав, передбачених ст.128 СК України, зокрема, те, що актовий запис про батька дитини було зроблено за заявою матері.

Також, як вбачається з позовної заяви, в ній не зазначено як третю особу орган опіки та піклування, участь якого в справах даної категорії є обовязковою.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства і внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо вона у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков