Справа № 2/331/544/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на розгляд надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2013 року в розмірі 52329,98 грн..

Крім того, одночасно із зверненням з позовною заявою до суду, позивач надав суду належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, в якій просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на майно, належне відповідачу ОСОБА_1 а саме: на квартиру АДРЕСА_1, шляхом встановлення заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, оскільки ОСОБА_1 на протязі значного часу не виконує взяті на себе зобовязання, не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість та у банку відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 у добровільному порядку будуть припинені недобросовісні дії виконання обовязків перед банком.

Позивач вказує, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_1 майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, та встановлення заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, призведе до того, що спірне майно може бути перереєстроване та надалі продане відповідачем з метою уникнення фактичного виконання рішення суду, що суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає заяву позивача такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовн их вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладними чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 69044449 від 27.09.2016р., за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1), зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що захід забезпечення позову про накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_1 майно, шляхом встановлення заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження є необхідним для можливості виконання рішення суду по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2013 року в розмірі 52329,98 грн..

Окрім того, суд вважає, що наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Будь-які права інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не порушуються у звязку із вжиттям таких заходів.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк( м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, буд. № 50, ) - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 встановивши заборону будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Виконання ухвали доручити Олександрівському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Копію ухвали суду після її виконання відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України направити відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дня її винесення.

Дата видачі ухвали 13 лютого 2017 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

13.02.2017