Справа № 379/1037/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське», третя особа: державний реєстратор сектору державної реєстрації Таращанської районної державної адміністрації Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнив та просить суд визнати недійсним договір оренди землі укладений між сторонами по справі №216 від 03.10.2014 року на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :03:007:0120), а також стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 2780,40 грн..

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 2010 року між сторонами не було жодних договірних відносин, проте до осені 2015 року відповідач користувався земельною ділянкою позивачки, за що остання отримувала плату.

Восени 2015 року позивачка звернулася до СТОВ «Плосківське», що користувалося

належною їй на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної

власності на земелю серії Р3 №341710 від 20.11.2002 року земельною ділянкою загальною

площею 2,0000 га, з повідомленням про те, що вона у 2016 році має намір самостійно

обробляти належну їй земельну ділянку.

Після її звернення, працівниками СТОВ «Плосківське» було

віддано їй примірник Договору оренди землі від 03.10.2014 року №216 на площу 2,0000 га

(кадастровий номер :03:007:0120), акт прийому-передачі земельної ділянки в

оренду без номера та дати в якості додатка до договору №216, акт визначення меж земельної

ділянки внатурі (на місцевості) також без дати та витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди відповідача на вказану земельну ділянку.

Договір №216 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 28.02.2015 року, в Договорі та актах був наявний підпис невідомої особи від імені позивачки та зі змісту яких стало зрозуміло, що вона, нібито, уклала договір оренди

земельної ділянки строком на 5 (пять) років. Крім того, вказаний строк почав свій перебіг з

моменту реєстрації договору оренди земельної ділянки в Державному реєстрі прав на

нерухоме майно та їх обтяжень, а саме з 28.02.2015 року, тобто право оренди діє до 28.02.2020 року.

Позивачка категорично наполягає на тому, що ні вона ні її чоловік не підписували вищезазначений договір №216 від 03.10.2014 року і не може допустити, щоб таким чином порушувались її законні права як землевласника, тому вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на вільне розпорядження належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою та підтвердила це в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надавши відповідне заперечення в обґрунтування якого зазначив, що твердження позивачки про не підписання нею спірного договору спростовуються тим, що її чоловік ОСОБА_2 отримував всі належні до виплати його сім'ї орендні платежі в натуральній та грошовій формі, таким чином підтверджуючи виконання умов договору оренди земельної ділянки, що в свою чергу свідчить про обізнаність позивачки щодо існування орендних правовідносин зі СТОВ «Плосківське» та схвалення нею дій щодо підписання за неї спірного договору оренди землі від 03.10.2014 року та в інтересах сім'ї.

Проте, доказів які пдтверджують той факт, що ОСОБА_2 уповноважений від імені позивачки підписувати будь-які договори, а в даному випадку спірний договір оренди землі від 03.10.2014 року суду не може надати.

Судом встановлено, що договором оренди землі від 03.10.2014 року його сторонами зазначено позивача по справі як Орендодавця, що передав відповідачеві ОСОБА_3 належну йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія серії Р3 №341710 від 20.11.2002 року земельну ділянку загальною площею 2.0000 га з кадастровим номером :03:007:0120 в оренду строком на 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі встановленому цим договором.

Восени 2015 року позивачка звернулася до СТОВ «Плосківське», що користувалося

належною їй на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної

власності на земелю серії Р3 №341710 від 20.11.2002 року земельною ділянкою загальною

площею 2,0000 га, з повідомленням про те, що вона у 2016 році має намір самостійно

обробляти належну їй земельну ділянку.

Після її звернення, працівниками СТОВ «Плосківське» було

віддано їй примірник договору оренди землі від 03.10.2014 року №216 на площу 2,0000 га

(кадастровий номер :03:007:0120) укладений між сторонами по справі строком на 5 (пять) років, акт прийому-передачі земельної ділянки в

оренду без номера та дати в якості додатка до договору №216, акт визначення меж земельної

ділянки внатурі (на місцевості) також без дати та витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди відповідача на вказану земельну ділянку.

Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 28.02.2015 року.

Позивачка категорично наполягає на тому, що ні вона ні її чоловік не підписували вищезазначений договір №216 від 03.10.2014 року і не може допустити, щоб таким чином порушувались її законні права як землевласника, тому вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на вільне розпорядження належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи за №18040/18041/16-32 від 16.01.2017 року підпис від імені ОСОБА_1 у розділі «Підписи сторін» договору оренди землі № 216 від 03.10.2014 року виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Вказані обставини встановлені з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Ч. 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Представниця відповідача стверджує, що договір укладався, оскільки позивач своєчасно отримував всі ці роки орендну плату, а відповідач використовув його земельну ділянку, тому його сторонами виконувалися передбачені ним умови.

Суд не сприймає цю обставину як підставу відмови у задоволенні позову, в звязку з тим, що даний договір підписувався не позивачем, а тому у момент його укладення було відсутнє його вільне волевиявлення щодо укладення договору, яке б відповідало його внутрішній волі, що є обовязковою умовою укладення договору оренди земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 218, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, правововою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-48цс15 (постанова Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року), суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі №216 від 03.10.2014 року на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :03:007:0120), укладений між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Плосківське».

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське»на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 2780,40 грн. (дві тисячі сімсот вісімдесят гривень 40 копійок),.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 07.03.2017 року

Головуючий:ОСОБА_4