У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Борзнянської міської ради Чернігівської області про визнання незаконним і скасування рішення міської ради, визнання договору оренди землі недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 2 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 3 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням 25 сесії 6 скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області від 7 листопада 2013 року ОСОБА_5 продовжено договір оренди земельної ділянки площею 166,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1, з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2018 року. Зазначене рішення міської радиприйняте у порушення вимог ст. ст. 123, 124 ЗК України без виготовлення проектно-технічної документації на земельну ділянку, узв'язку з чим місце розташування даної земельної ділянки та її розмір є невірними, внаслідок чого в договорі оренди землі, укладеному 1 січня 2014 року між Борзнянською міською радою Чернігівської області та ОСОБА_5, не зазначено такі істотні умови як кадастровий номер, розмір земельної ділянки та її місце розташування, не встановлено межі земельної ділянки на місцевості. Крім того, договір оренди не зареєстрований в установленому законом порядку.

Такі порушення закону порушують його права як власника суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, щодо користування даною земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка, яка передана в оренду ОСОБА_5, частково накладається на належну йому на праві власності земельну ділянку.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати незаконним і скасувати рішення Борзнянської міської ради Чернігівської області від 7 листопада 2013 року в частині продовження договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_5, визнати договір оренди землі від 1 січня 2014 року недійсним.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 2 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 3 листопада 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Борзнянської міської ради Чернігівської області від 7 листопада 2013 року «Про продовження договору оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення та сільськогосподарського призначення» в частині продовження договору оренди земельної ділянки з СПД ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 166,6 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1, для комерційної діяльності з 1 січня 2014 року до31 грудня 2018 року.

Договір оренди землі від 1 січня 2014 року, укладений між ПП ОСОБА_5 і Борзнянською міською радою Чернігівської області, щодо земельної ділянки площею 166,6 кв. м для будівництва і обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 визнано недійсним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Борзнянська міська рада Чернігівської області судові рішення не оскаржила.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що надання земельної ділянки ОСОБА_5 в оренду відбулося з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки рішення органом місцевого самоврядування про надання спірної земельної ділянки в оренду приймалося з порушенням вимог ст. ст. 122, 124 ЗК України, а саме без виготовлення проектно-технічної документації, внаслідок чого земельна ділянка, як об'єкт цивільних прав, не була сформована, оскільки відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення про неї даних до Державного земельного кадастру. Таким чином, земельна ділянка, передана в оренду ОСОБА_5, не могла бути об'єктом договору оренди й право оренди у останньої на дану земельну ділянку не виникло.

Крім того, згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 7 жовтня 2015 року ОСОБА_5 використовує земельну ділянку без наявності належно оформлених документів загальною площею 166,6 кв. м, при цьому частина земельної ділянки площею 18 кв. м, якою користується ОСОБА_5, входить до складу земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_4, чим порушені його права, що документально підтверджено.

При цьому Борзнянська міська рада Чернігівської області не заперечує, що спірна земельна ділянка була передана в оренду без проектно-технічної документації, без визначення її меж на місцевості. На цій земельній ділянці ОСОБА_5 зробила добудову, а саме побудувала тамбур і веранду і частина тамбура накладається на земельну ділянку позивача.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 2 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 3 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта