АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4470/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/252/К/17 суддя Багрова А.Г.
Категорія № 24 (1) Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Зубакової В.П., Митрофанової Л.В.,

секретар: Гладиш К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі ФОП ОСОБА_3С.)про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 06 травня 2015 року між нею та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір підряду № 0605/1 на виконання робіт по встановленню опалення, згідно якого відповідач зобовязався до 06.08.2015 року підготувати пакет документів на встановлення опалювальної системи у її будинку по вул. Єнісейській, 25, виконати узгодження правовстановлюючих документів з усіма зацікавленими службами, виконати роботи по монтажу опалювальної системи квартири з техніко-економічними показниками та в строки, обумовлені договором, по закінченню робіт надати пакет документів на опалювальну систему і гарантії зобовязання на виконані роботи.

Вона передала відповідачу у якості передплати за договором 9980 грн. та вони домовились, що суму, яка залишиться, вона сплатить після виконання відповідачем всіх робіт за договором та підписання акту виконаних робіт.

Однак, ФОП ОСОБА_3 не виконав своїх зобовязань по теперішній час та уникає спілкування з нею.

Просила суд розірвати договір підряду на виконання робіт по встановленню опалення № 0605/1 від 06.05.2016 року та зобовязати відповідача повернути їй гроші в сумі 9980 грн., які сплачені нею за цим договором. Також просила стягнути на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн., оскільки переживала з цього приводу, у неї підвищився тиск, почала боліти голова, погіршився сон, внаслідок чого вона змушена була купувати і приймати ліки.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на порушенняа позивачасудом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

На думку представник, судом не враховано, що відповідач, встановивши позивачу електричний котел та підключивши його до системи опалення, роботи не закінчив, оскільки не підготував пакет документів на встановлення опалювальної системи у будинку позивача, не виконав узгодження правовстановлюючих документів з усіма зацікавленими службами, не виконав в строки роботи по монтажу опалювальної системи квартири з техніко-економічними показниками та по закінченню робіт надав пакет документів на опалювальну систему і гарантійні зобовязання на виконані роботи, а тому цю частину роботи щодо оформлення дозвільної документації не можна вважати виконаною, у звязку з чим позивач не має права експлуатувати реконструйоване електричне опалення, а тому була вимушена сама оформлювати документацію.

Представник позивача вважає, що твердження відповідача про те, що позивач не надала йому документи для подання у НРЕС, не відповідають дійсності, оскільки позивач була зацікавлена в оформленні документів.

Також, на думку представника позивача, суд невірно встановив особу, яка відмовилась від виконання договору.

Апелянт зазначає, що внаслідок неправильного виконання відповідачем робіт, виникло багато проблем з оформленням документації, які не оформлені до теперішнього часу, однак незважаючи на це, суд не побачив жодних істотних порушень умов договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2015 року між відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3С та позивачем ОСОБА_1 було укладенодоговір підряду на виконання робіт по встановленню опалення № 0605/1, за умовами якого відповідач зобовязався підготувати пакет документів на встановлення опалювальної системи в приватному будинку, провести погодження правовстановлюючих документів з усіма заінтересованими службами: ЖЕК, НРЕС, Нікопольтеплоенерго та ін., виконати роботи по монтажу опалювальної системи с техніко-економічними показниками та в строки, обумовлені даним договором, тобто до 06.08.2015 року, погодити зі службою Нікопольтеплоенерго гарантовану дату обрізки стояків за рахунок замовника, по закінченню робіт надати замовнику пакет правовстановлюючих документів на опалювальну систему та гарантійні зобовязання на виконані роботи (а.с. 5).

На виконання умов договору позивач ОСОБА_1 оплатила відповідачу ФОП ОСОБА_3 суму в розмірі 9980 грн. (а.с. 7)

Сторонами не оспорюється, що відповідачем був придбаний електричний опалювальний котел на суму 7000 грн., інсталяційні матеріали на суму 600 грн. та виконані монтажні роботи по встановленню вказаного електричного котла на суму 850 грн., а всього на суму 8450 грн.

Як вбачається з розписки та підтверджено позивачем в суді першої інстанції, позивач ОСОБА_1 отримала від ФОП ОСОБА_3 залишок коштів в розмірі 1520 грн. за договором № 0605/1 від 06.05.2015 року та зазначила, що моральних та матеріальних претензій немає (а.с. 17).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та безпідставності позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 865 ЦК України передбачено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 867 ЦК України, замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаної до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувати йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до ціни роботи, яка підлягає оплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач, як замовник, відмовилася від договору побутового підряду, надавши ФОП ОСОБА_3 розписку про отримання залишку коштів та відсутності до нього претензій матеріального та морального характеру, в той час як відповідачем, як підрядником, за договором фактично були виконані певні роботи за умовами договору до повідомлення замовника про відмову від договору.

Колегія суддів погоджується з посиланням на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору не містять посилань на те, що внаслідок неповноти або недостовірності інформації, отриманої від підрядника, був укладений договір на виконання робіт, які не мають тих властивостей, які мав на увазі замовник.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Однак, позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору підряду № 0605/1 від 06.05.2016 року та зобовязання відповідача повернути кошти в розмірі 9980 грн., у звязку з недоведеністю.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», право споживача на відшкодування моральної шкоди виникає у разі, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено в судовому засіданні, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, зважаючи на те, що така відповідальність умовами укладеного між сторонами договору не передбачена.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те що відповідач, встановивши позивачу електричний котел та підключивши його до системи опалення, роботи не закінчив, оскільки не підготував пакет документів на встановлення опалювальної системи у будинку позивача, не виконав узгодження правовстановлюючих документів з усіма зацікавленими службами, не виконав в строки роботи по монтажу опалювальної системи квартири з техніко-економічними показниками та по закінченню робіт надав пакет документів на опалювальну систему і гарантійні зобовязання на виконані роботи, а тому цю частину роботи щодо оформлення дозвільної документації не можна вважати виконаною, у звязку з чим позивач не має права експлуатувати реконструйоване електричне опалення, а тому була вимушена сама оформлювати документацію, - колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала від ФОП ОСОБА_3 залишок коштів в розмірі 1520 грн. за спірним договором та зазначила, що моральних та матеріальних претензій до відповідача не має, чим відмовилась від подальшого виконання договору, що спростовує посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не встановлено особу, яка відмовилась від виконання договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що твердження відповідача про те, що позивач не надала йому документи для подання у НРЕС, не відповідають дійсності, оскільки позивач була зацікавлена в оформленні документів та, внаслідок неправильного виконання відповідачем робіт, виникло багато проблем з оформленням документації, які не оформлені до теперішнього часу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б спростували встановлені обставини справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_4