КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5405/15-ц
Провадження № 2/552/6/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Перепелиці Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Марфін Банк» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 27 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ОСОБА_4» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №00520/RP про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в сумі 68 974,27 доларів США з терміном погашення до 24.03.2023 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом: 59 000 доларів США на споживчі потреби, а також 9 974,27 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених кредитним договором. 12.11.2010 року Відкрите акціонерне товариство «МОРСЬКИЙ ОСОБА_4» змінив своє найменування на ОСОБА_3 акціонерне товариство «Марфін Банк». В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодавці ОСОБА_2, ОСОБА_5 надали банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру №152 в будинку типу А-9 під номером будинку 39 «а», загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. Відповідач ОСОБА_2 умов договору не виконує, систематично порушує строки погашення кредиту, в звязку з чим станом на 10.09.2015 рік утворилася заборгованість, що становить 35 37,03 доларів США та 52 387 грн. 25 коп. заборгованість по пені та штрафу, в звязку з чим просили суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №00520/RP від 27 березня 2008 року в сумі 35 379,03 доларів США та 52 387 грн. 25 коп. заборгованість по пені та штрафу та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 12 454 грн. 87 коп.

18.10.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, в якій просив визнати порушеним право ОСОБА_2, як споживача фінансових послуг, на отримання інформації про всі істотні умови договору та вартість супутніх послуг перед укладанням кредитного договору в письмовій формі та визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №00520/RP від 27.03.2008 року.

10.11.2016 року ОСОБА_2 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №00520/RP від 27.03.2008 року та застосувати наслідки недійсності.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Марфін Банк» за дорученням ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 заперечував, просив суд в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник за доручення ОСОБА_7 не зявилися. ОСОБА_7 20.02.2017 року надав суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він прийматиме участь у судовому засіданні по справі №554/10508/16-ц, що слухатиметься в Октябрському районному суді м.Полтави.

Враховуючи згоду представника позивача ОСОБА_6, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7

Суд, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_6, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов банку підлягає задоволенню, в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що 27.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ОСОБА_4» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №00520/RP про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 68 974,27 доларів США з терміном погашення до 24.03.2023 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом: 59 000 доларів США на споживчі потреби, а також 9 974,27 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених кредитним договором (а.с.57).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.03.2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_5 надали ВАТ «МОРСЬКИЙ ОСОБА_4» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру 152 в будинку типу А-9 під номером будинку 39 «а», загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., що підтверджується договором іпотеки №00605rP від 27.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованим в реєстрі за 2051 (а.с.13-15).

12.11.2010 року Відкрите акціонерне товариство «МОРСЬКИЙ ОСОБА_4» змінив своє найменування на ОСОБА_3 акціонерне товариство «Марфін Банк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «МОРСЬКИЙ ОСОБА_4» у повному обсязі по усім його правам та обовязкам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 умов договору не виконує, систематичного порушує строки погашення кредиту та відсотків. В звязку з чим станом на 10.09.2015 року утворилася заборгованість, що складається з наступного:

-33 062, 25 доларів США заборгованість за наданим кредитом;

-2 316,78 доларів США заборгованість по сплаті відсотків;

-30 483 грн. заборгованість по пені за несплату кредиту;

-12 988,70 грн. заборгованість за пенею за несплату процентів за користування кредитом;

-8 915,00 грн. заборгованість по несплаті штрафу.

Судом по справі призначена судово-економічна експертиза, але її висновки не спростовують позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, які заявлені позивачем.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №00520/RP від 27 березня 2008 року в сумі 35 379,03 доларів США та 52 387 грн. 25 коп. штрафних санкцій.

Крім того, суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним слід відмовити за безпідставністю, оскільки кредитний договір та договір іпотеки від 27.03.2008 року був укладений в межах та з дотриманням норм чинного законодавства України.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його недоліком є істотний дисбаланс договірних прав та обов»язків на шкоду споживача.

Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позичальник ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив згоду з усіма умовами, викладеними в кредитному договорі №00520/RP від 27.03.2008 року. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 27.03.2008 року по 27.02.2015 року належним чином виконував свої зобов»язання за кредитним договором №00520/RP від 27.03.2008 року та не повідомляв банк про незгоду з будь-якими пунктами даного кредитного договору.

Згідно зі статтями 4, 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_2 мав право відмовитись від підписання кредитного договору, вважаючи його умови несправедливим і вимагати відшкодування збитків, а також мав право відкликати свою згоду протягом 14 днів з дати підписання вказаного кредитного договору без пояснення причин. Але дані дії ОСОБА_2 здійснені не були. Отже він погодився з умовами даного кредитного договору, до березня 2015 року належним чином виконував його умови.

Крім того, відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В матеріалах справи відсутні докази того, що банк примушував ОСОБА_2 до укладання кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_9 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» про захист прав споживача та про визнання недійсним кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року також не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Також судом встановлено, що кредитний договір №00520/RP від 27.03.2008 року укладений сторонами, які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, які були ним обумовлені. Будь-які підстави вважати, що правочин суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, судом не встановлені.

Є безпідставними твердження ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_10, що банком не дотримані вимоги ч.2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення позичальника ОСОБА_2 про сукупну вартість кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним може бути невідповідність саме змісту правочину Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В даному випадку зміст кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року повністю відповідає вимогам законодавства.

Перед укладанням спірного кредитного договору банк надав позичальнику ОСОБА_2 інформаційний лист відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», так як відповідно до пункту 3.9 кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року позичальник під час виконання зобов»язань за цим кредитним договором несе валютні ризики (а.с.7, том 1). Підписанням даного договору позичальник підтверджує: що позичальник повністю розуміє всі умови цього договору, свої права та обов»язки за цим договором і погоджується з ними. Крім того, відповідно до пункту 6.8. вищевказаного кредитного договору ОСОБА_2 було відомо про всі додатки до даного договору, проте те, що вони є його невід»ємними частинами, а саме: Додаток 1 до кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року. Графік погашення кредиту; Додаток 2 до кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року. Розрахунок сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, та інших фінансових зобов»язань позичальника (а.с.7 зворот, том 1).

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час укладення спірного договору, ОСОБА_2 розумів та усвідомлював, що отримує кредит в доларах США. Протягом тривалого часу ОСОБА_2 належним чином виконував умови кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року, здійснював погашення кредиту в доларах США. Тому його вимоги щодо визнання недійсним кредитного договору №00520/RP від 27.03.2008 року є безпідставними та такими, що суперечать зібраним по справі доказам та чинному законодавству України.

На виконання вимог статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений банком судовий збір по 12 454 грн. 87 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 203, 207, 215, 525, 526, 612, 627, 1050 ЦК України, ст.ст.ст.4, 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.4-14, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», кв.152 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00520/RP від 27 березня 2008 року в сумі 35 379,03 доларів США та 52 387 грн. 25 коп. штрафних санкцій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 12 454 грн. 87 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко