Справа № 738/1849/16-ц
№ провадження 2/738/22/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Костюк І.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Мотивувала позивач свій позов тим, що 18 березня 2016 року помер ОСОБА_6 дід неповнолітнього позивача ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка, Менського району Чернігівської області. Спадкоємцем за законом за правом представлення на спадкове майно є неповнолітній позивач, інших спадкоємців як за законом так і за заповітом нема. Фактично прийнявши спадщину, представник неповнолітнього позивача звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивач в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за неповнолітнім позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка, Менського району Чернігівської області.

Позивач в судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, та посилаючись на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2001 року, просила визнати за ОСОБА_5 право власності на спадкове нерухоме майно, після померлого 18 березня 2016 року ОСОБА_6, на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, а саме: крильце а1-1, сіни а-1 площею 6,2 м.кв., котельню 1-6 площею 4,2 м.кв., кімнату 1-1 площею 19,6 м.кв., кімнату 1-2 площею 12,4 м.кв., колодязь, огорожа, 2/3 частини хліва Б-1, погріб Д-1.

Залучена до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували проти визнання за неповнолітнім ОСОБА_5 права власності на спадкове нерухоме майно після померлого ОСОБА_6, проте просили врахувати, що згідно рішення суду ОСОБА_6, крім обєктів вказаних позивачем в заяві про зменшення позовних вимог, було виділено ? частину огорожі, а не всю огорожу, як просить позивач.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі позивача, неповнолітнього позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, 18 березня 2016 року в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 280903 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за правом представлення є неповнолітній ОСОБА_5, що підтверджується копією його свідоцтва про народження (а.с.8), в якому вказано, що його батьком був ОСОБА_7, який помер 24 серпня 2012 року в м. Чернігів, про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про його смерть (а.с.7).

ОСОБА_8 свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії І-ЕЛ № 273281 слідує, що батьком останнього був ОСОБА_6 (а.с.5).

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батьку, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 прийняв спадщину і як слідує із матеріалів спадкової справи, в установлений законом термін його законний представник звернулася до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 722/02-31 від 28.09.2016 (а.с.38).

ОСОБА_8 рішення Менського районного суду Чернігівської області від 2001 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, за ОСОБА_6 визнано право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, а саме: крильце а1-1, сіни а-1 площею 6,2 м.кв., котельню 1-6 площею 4,2 м.кв., кімнату 1-1 площею 19,6 м.кв., кімнату 1-2 площею 12,4 м.кв., колодязь, ? частина огорожі, 2/3 частини хліва Б-1, погріб Д-1 (а.с.75-76).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

ОСОБА_8 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2017 слідує, що на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, а саме: кімната 7,1 м.кв., кімната 15,8 м.кв., кімната 10,1 м.кв., 1/3 частина хліва Б-1, хлів б-1, навіс б1-1, гараж -1, ? частина огорожі, забор № 5, літня кухня, зареєстровано за ОСОБА_2.

Технічний паспорт на житловий будинок № 16 по вул. Садова в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області виготовлено 04.04.2016(а.с.33-37).

Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Миколаївка, вул. Садова, 16, Менського району, Чернігівської області має загальну вартість 16827 грн. 00 коп. (а.с.9-30).

Враховуючи, що у змінених позовних вимогах представник позивача просила визнати за неповнолітнім позивачем ОСОБА_5 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, а саме: крильце а1-1, сіни а-1 площею 6,2 м.кв., котельню 1-6 площею 4,2 м.кв., кімнату 1-1 площею 19,6 м.кв., кімнату 1-2 площею 12,4 м.кв., колодязь, 2/3 частини хліва Б-1, погріб Д-1 та всю огорожу, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 57, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове нерухоме майно, після померлого 18 березня 2016 року ОСОБА_6, на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Садова, 16 в с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, а саме: крильце а1-1, сіни а-1 площею 6,2 м.кв., котельню 1-6 площею 4,2 м.кв., кімнату 1-1 площею 19,6 м.кв., кімнату 1-2 площею 12,4 м.кв., колодязь, ? частина огорожі, 2/3 частини хліва Б-1, погріб Д-1.

В інший частині вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова