АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/339/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Печерської районної у м.Києві державної адміністрації, Управління державної охорони України, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання права на користування службовим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулись в суд з позовом до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Управління державної охорони України, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання права на користування службовим приміщенням.

В обґрунтування позову вказували, що рішенням Управління Державної охорони від 04.04.214 року за №120 позивачу ОСОБА_1, як учаснику АТО, на родину із 4-х осіб було надано службову однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Розпорядженням Печерської РДА м. Києва від 29.07.2014 року №382 було затверджено рішення керівництва Управління Державної охорони України про надання вказаної службової квартири військовослужбовцю Управління ОСОБА_1 на родину із чотирьох осіб, в т.ч. він, дружина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, та вказано про видання ордеру.

На підставі зазначеного розпорядження Печерської РДА м. Києва позивачу був виписаний ордер на право зайняття із сім'єю спірної службової квартири, однак, фактично цей ордер йому не був виданий.

22 серпня 2014 року позивачі вселились до спірної кімнати та проживають в ній, про що свідчить акт обстеження.

З листа Печерської РДА м. Києва від 15 серпня 2014 року позивачам стало відомо про те, що ордер НОМЕР_1, який дає їм право на зайняття спірної службової квартири, був переданий представнику Управління державної охорони України для вручення позивачу ОСОБА_1

Однак, цей ордер, термін якого спливав, позивачу ОСОБА_1 вручений не був та незаконно утримувався довіреною особою Управління державної охорони України, після чого був повернутий до Печерської РДА м. Києва.

Посилаючись на те, що ордер є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення та дійсний протягом 30 днів, а його відсутність призводить до порушення прав позивачів, які не можуть зареєструватися за місцем проживання, та з урахуванням уточнених позовних вимог просили задовольнити позов та визнати за ними разом із дітьми право на користування службовим жилим приміщенням - однокімнатною квартирою АДРЕСА_1 жилою площею: 18,00 кв. м.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та представник позивачів підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник Управління державної охорони України проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Представники Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачів про визнання за ними права на користування спірним службовим житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для визнання за позивачами разом із дітьми права на користування спірною службовою квартирою.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Згідно зч.1 ст. 122 ЖК України на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що на підставі розпорядження Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 09.11.2012р. №619 спірна квартира АДРЕСА_2 площею 18,00 кв.м включена до числа службових жилих приміщень Управлінні державної хорони України (т.3 а.с. 34 ).

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні державної охорони України з 17.03.2014 року по 06.08.2014 року (т.1 а.с.122,123).

Згідно Розпорядження Управління державної хорони України від 04.07.2014 р. №120 «Про розподіл службового житла» ОСОБА_1 на сім'ю із чотирьох осіб (він, дружина ОСОБА_2 та двоє неповнолітніх дочок) виділено спірну службову квартиру.

Розпорядженням Печерської районної державної адміністрації в м. Києві від 29.07.2014 року № 382 затверджено рішення керівництва Управління державної охорони України про надання службової однокімнатної квартири АДРЕСА_2 військовослужбовцю Управління ОСОБА_1 на родину з чотирьох осіб: ОСОБА_1, його дружині ОСОБА_2, дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.( т.1 а.с.23).

На підставі вказаного рішення Печерської районної державної адміністрації в м.Києві був виписаний ордер № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1 на право зайняття ним та його сім'єю спірної службової квартири.

У порушення ст. 122 ЖК України та п. 22 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р., ордер № НОМЕР_2, виписаний на ім'я позивача ОСОБА_1, був виданий 01.08.2014р. працівниками Печерської районної державної адміністрації не позивачу, а представнику Управління державної охорони України ОСОБА_6 для вручення ОСОБА_1 Однак, вказаний ордер вручений ОСОБА_1 не був, а безпідставно утримувався представником Управління державної охорони України, після чого був повернутий до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

05.08.2014 року позивач ОСОБА_1 звертався з рапортом на ім'я в.о. начальника Управління державної охорони України ОСОБА_7, в якому просив видати йому ордер на службову однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 виписаний на його ім'я на підставі Розпорядження Печерської районної державної адміністрації в м. Києві від 29.07.2014 року № 382 (т.1 а.с.22).

Відповідно до п.21 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення та дійсний протягом 30 днів.

22.08.2014р. позивачі в період дії ордеру НОМЕР_1 вселились у вказану квартиру, ввезли до квартири свої особисті речі та, мають ключі від вхідних дверей спірного помешкання.

Наказом в.о. начальника Управління державної охорони України від 06.08.2014 року № 195-ос позивача ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас Служби безпеки України згідно з підпунктом «г» частини 6 Статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (т.1 а.с.100).

Розпорядженням в.о. начальника Управління державної охорони України ОСОБА_7. від 14.08.2014 року на підставі клопотання житлово-побутової комісії Управління державної охорони України (протокол засідання житлово-побутової комісії Управління державної охорони України від 07.08.2014 року № 4) було скасовано розпорядження Управління державної охорони України від 04.07.2014 року № 120 «Про розподіл службового житла», яким надано сім'ї позивачів спірну квартиру (т.1 а.с.93).

Пунктом 19 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. за № 37, встановлено, що рішення про надання службового жилого приміщення може бути переглянуто до видачі ордера, якщовиявляться обставини, які не були раніше відомі і могли вплинути на вказане рішення.

Разом з тим, ордер на ім'я ОСОБА_1 був виданий представнику Управління державної охорони України 01.08.2014р., тобто на час винесення розпорядження в.о. начальника Управління державної охорони України ОСОБА_7 від 14.08.2014 року про скасовування розпорядження від 04.07.2014 року № 120 «Про розподіл службового житла», ордер уже був виданий Печерською районною державною адміністрацією в м. Києві та незаконно утримувався представником Управління. Звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв'язку із скороченням штатів 07.08.2014р., тобто після надання квартири, не є виявленою обставиною, яка існувала, але не була відома раніше і могла вплинути на вказане рішення, тому підстави для перегляду Управлінням рішення про надання позивачу службового жилого приміщення відсутні.

27.11.2014 року Управління державної охорони України звернулося в Окружний адміністративний суд м. Києва із адміністративним позовом до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, в якому просило: скасувати розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.07.2014р. № 382 «Про надання службової квартири»; визнати недійсним ордер на право зайняття службового жилого приміщення № НОМЕР_2, виданий Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_1; зобов'язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію затвердити рішення Управління державної охорони України про надання службової квартири № АДРЕСА_1, у Деснянському районі міста Києва ОСОБА_8 та його сім'ї, яка складається із двох осіб, шляхом прийняття відповідного розпорядження та видати ордер на ім'я ОСОБА_8 на право зайняття спірного службового жилого приміщення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015року вказаний позов Управління державної охорони України було задоволено частково.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015 року була скасована постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 року та ухвалена нова, якою Управлінню державної охорони України в задоволенні адміністративного позову до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.05.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_8 та Управління державної охорони України, яке приєдналось до касаційної скарги, було залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року - без змін.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.07.2014р. № 382 «Про надання службової квартири» позивачам на даний час у встановленому законом порядку не скасовано, й ордер на право зайняття службового жилого приміщення № НОМЕР_2, виданий Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_1, не визнано недійсним.

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 у зв'язку з роботою - проходженням військової служби в Управлінні державної охорони України у відповідності з вимогами житлового законодавства на сім'ю з чотирьох осіб надано спірну службову квартиру, позивач та члени його сім'ї правомірно на підставі належним чином виданого Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією ордеру вселились у спірне службове житлове приміщення та користуються ним, оплачують комунальні послуги, а тому за ними необхідно визнати право користування вказаною службовою квартирою.

Як видно з доводів позивачів, у зв'язку з неотриманням ОСОБА_1 ордеру на службове житлове приміщення через неправомірні дії Управління державної охорони України, останнє не визнає за ними право користування службовою квартирою, й протягом тривалого часу їх сім'я позбавлена можливості зареєструватися у вказаному спірному жилому приміщенні, чим порушуються їх права.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним захистити порушені права позивачів, визнавши за ними разом з неповнолітніми дітьми право на користування службовим жилим приміщенням - однокімнатною квартирою АДРЕСА_1

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Посилання представника Управління державної охорони України на те, що оскільки ордер на право вселення у службове житло позивачам не вручався, право на вселення та подальше користування службовим жилим приміщенням у них не виникло, не заслуговують на увагу, оскільки ордер на право вселення позивача у службове приміщення був у встановленому законом порядку виданий 01.08.2014 року на ім'я позивача ОСОБА_1, проте у зв'язку з неправомірними діями відповідача Управління державної охорони України ордер не був вручений позивачу та безпідставно повернутий до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Офіційні звернення позивача до керівництва Управління державної охорони України з вимогами видати незаконно утримуваний ордер були проігноровані. Разом з тим, сім'я позивачів поселилася у спірне помешкання на підставі ордеру НОМЕР_1, виданого Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією, та в період дії даного ордеру.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року скасувати та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, разом з малолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, право користування службовим жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: