Справа № 743/78/17
Провадження № 2/743/72/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, зазначивши, що 24.12.2015 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідачеві надано кредит, в розмірі 20402 грн. 81 коп., у виді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою 18 % річних на суму залишку заборгованості.

У звязку з тим, що позичальник не виконує як основного зобовязання, так і зобовязання по сплаті відсотків, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з основного зобовязання, в розмірі 17403 грн. 89 коп., заборгованість по сплаті відсотків, у розмірі 1736 грн. 62 коп., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, у розмірі 3480 грн. 75 коп., штраф в розмірі 1498 грн. 02 коп., а також понесені по справі судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, додавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що в 2011 році вона уклала з позивачем кредитний договір на суму 5000 грн. та повністю використала надані їй кошти. За умовами договору, щомісячна плата за користування кредитом для ОСОБА_1 була визначена в сумі 739 грн. і відповідач своєчасно вносила ці кошти. По закінченні строку дії кредитної картки, позивачеві у Ріпкинському відділені ПАТ КБ ПриватБанк видали нову картку, однак у 2014 році ОСОБА_1 не укладала з позивачем кредитного договору на інших умовах і їй не збільшувався кредитний ліміт. В грудні 2015 року відповідач погодилась на пропозицію банку реструктуризувати заборгованість та добровільно підписала договір про реструктуризацію і вносила плату за ним. Вподальшому, у звязку зі скрутним матеріальним становищем, ОСОБА_1 припинила виконувати взяті на себе зобовязання. Підписуючи договір про реструктуризацію заборгованості, відповідач не звернула уваги на суттєві умови цього договору. Відповідач не отримувала від позивача кредитних коштів в сумі понад 20000 грн.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2015 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № SAMDN 9514 від 23.01.2014 року, визначено в сумі 21702 грн. 81 коп.

Згідно п.2.1 Генеральної угоди, банк надав відповідачу строковий кредит на 36 місяців, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, в обмін на зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості. Датою останнього погашення заборгованості сторони визначили 31.12.2018 року.

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем умови угоди не виконуються.

З розрахунку наданого позивачем, вбачається, що станом на 15.12.2016 року, заборгованість відповідача з основного зобовязання становить 17403 грн. 89 коп., заборгованість по сплаті відсотків 1736 грн. 62 коп., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 3480 грн. 75 коп. Крім того, позивач нарахував ОСОБА_1 штраф в загальному розмірі 1498 грн. 02 коп.

Згідно п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі не виконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки у вигляді припинення зобовязання; зміни умов зобовязання; сплати неустойки; відшкодування збитків.

Таким чином, суд вважає, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, до нього мають бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк ( р/р 3111 МФО 305299) заборгованість за кредитним договором, у розмірі 24119 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк () 1600 грн., в якості відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, упродовж десяти днів, з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - у цей же строк, з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 10.03.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток