АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/641/17 Справа № 202/3773/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Лаченкової О.В., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, який уточнив у серпні 2016 року. У позовній заяві та в уточненій позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18.09.2014 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 26689,81 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 0,01% на рік. Відповідач порушив умови укладеного договору, в зв'язку з чим станом на 05.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 30481,33 грн., а саме: 12290,45 грн. - заборгованість за кредитом, 1,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7374,12 грн. - заборгованість по пені за користування кредитом, 10815,03 грн. - штраф за п. п. 2.2 генеральної угоди. Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 30481,33 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.09.2014 року у розмірі 19 666,30 грн., а саме: 12 290,45 грн. - заборгованість за кредитом, 1,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 374,12 грн. - заборгованість по пені за користування кредитом та сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

У апеляційній скарзі відпвідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в чстині стягнення заборгованості по пені та ухвалити нове, яким відмовити у цій частині, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 18 вересня 2014 року уклав з позивачем Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток. Згідно даної Генеральної угоди банк надає ОСОБА_2 строковий кредит у сумі 26 689,81 грн. на строк 6 місяців з 18.09.2014 року до 31.03.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 26 689,81 грн. в обмін на зобов'язання ОСОБА_2 по поверненню коштів, сплати процентів у розмірі 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця у сумі 4448,3 грн. Дата останнього погашення заборгованості не повинна бути пізніше 31.03.2015 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем заявлено, що відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 05.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 30 481,33 грн., а саме: 12 290,45 грн. - заборгованість за кредитом, 1,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 374,12 грн. - заборгованість по пені за користування кредитом, 10 815,03 грн. - штраф за п. п. 2.2 генеральної угоди.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не вбачається, з якого часу почала утворюватися заборгованість.

Згідно п. 2.2. Генеральної угоди при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони узгодили , що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою та відповідач сплачує штраф у розмірі 10 815,03 грн.

Згідно п. 2.8. при порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожний день прострочення.

Апеляційний суд не може взяти до уваги посилання апелянта, що розмір пені не передбачено ні кредитним договором, ні Генеральною угодою, де лише є застереження, що позичальнику разі порушення зобов'язання за договором повинен сплатити банку пеню, розмір якої зазначенов Умовах та правилах за кожен день такої прострочки, проте Умови та правили не передбачені самими Договором та Гереальною угодою. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу з якими саме Умовами та правилами ознайомлений позивач.

Однак ці Правила є загальнодоступними для всіх бажаючих ознайомитись з ними і з якими ознайомлений апелянт: про це свідчить посилання на ці Правила як в позовні заяві так і в апеляційній скарзі.

Тому суд констатує, що підписуючи кредитний договір, він погодився з всіма його умовами та отримав всю необхідну інформацію щодо порядку виконання договору як банком так і ним.

Крім вказаного, відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначеній нормі права, позивачем жодним доказом не доведено ту обставину, що він не отримав всієї необхідної інформації, яка потрібна при укладенні кредитного договору, Тобто, його твердження про це є голослівними і не може бути підставою для скасування рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції, у оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді О.В.Лаченкова

І.А.Єлізаренко