Провадження № 2-в/243/53/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2017 року до Словянського міськрайонного суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначено, що 21 червня 2013 року Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області ухвалено рішення в цивільній справі № 251/4618/13-ц, яким позов ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 499131, 65 грн., судовий збір у розмірі по 1720,50 коп. з кожного, на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль».

17 червня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/07-166/19-113 від 17 жовтня 2007 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладений договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/07-166/19-113 від 17 жовтня 2007 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». У звязку із тим, що наданий час в м. Горлівка Донецької області проводиться антитерористична операція і там не здійснює свою діяльність Калінінський районний суд м. Горлівки Донецької області, заявник фактично позбувся свого законного права щодо виконання рішення суду. Судове провадження у вказаній цивільній справі є втраченим. Посилаючись на те, що на даний час Калінінський районний суд м. Горлівки Донецької області знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, доступ до суду та справ які там зберігаються або зберігалися відсутній, заявник на підставі положень статей 402-405 ЦПК України просив суд відновити втрачене судове провадження по вищевказаній цивільній справі в частині рішення суду від 21 червня 2013 року.

Представник заявника, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Особи які брали участь у розгляді справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження, у судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за відсутності осіб, що не зявилися.

У своїй заяві, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просить відновити втрачене провадження у цивільній справі № 251/4618/13-ц за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка перебувала на розгляді Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що з червня 2014 року і по теперішній час, м. Горлівка Донецької області є територією проведення антитерористичної операції.

Так, відповідно до ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення ОСОБА_5 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_5 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ №1275 від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів де здійснювалась антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено м. Горлівка.

Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До цього переліку зокрема належить і м. Горлівка Донецької області.

Зазначене свідчить, що з червня 2014 року по теперішній час в м. Горлівка Донецької області проводиться антитерористична операція і там не здійснює свою діяльність Калінінський районний суд м. Горлівки Донецької області.

З огляду на викладені обставини слід зробити висновок про те, що судове провадження у цивільній справі № 251/4618/13-ц є втраченим.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу ІХ ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку із проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Голови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 (із змінами та доповненнями) «Про визначення територіальної підсудності справ», змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам. Територіальну підсудність справ, зокрема Калінінського районного суду м. Горлівки змінено та визначено за Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Згідно із ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року № 1632-VII, справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Аналіз норм ЦПК України свідчить, що за результатами розгляду справи суд приймає рішення, яке викладається у формі рішення, ухвали ( ст. 208 ЦПК).

Таке рішення приймається на підставі аналізу досліджених судом доказів.

За приписами ст. 408 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

За недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд ухвалою закриває розгляд заяви про відновлення провадження і роз'яснює особам, які беруть участь у справі, право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Із наданої заявником копії рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 21 червня 2013 року, видно, що дійсно, рішення було ухвалене Калінінським районним судом м. Горлівки Донецької області (суддя Мітьоков М.В.) 21 червня 2013 року, в цивільній справі № 251/4618/13-ц за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 Аваль були задоволені. З відповідачів солідарно на користь ПАТ ОСОБА_1 Аваль було присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором № 014/07-166/19-113 від 17 жовтня 2007 року станом на 01 березня 2013 року у загальному розмірі 499131,65 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1720,50 грн. з кожного (а.с. 2-3,3 з.б.).

Також, п програмі автоматизованого документообігу загальних судів «Д-3» Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області було знайдено заочне рішення іменем України від 21 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у статусі оригінал та із ознакою відправлено до ЄДРСР з електронно цифровим підписом судді Мітьокова М.В., дата набрання рішенням законної сили відсутня.

Суд не вбачає підстав не прийняти до уваги такі матеріали, оскільки вони є узгодженими між собою та у своїй сукупності з іншими доказами підтверджують наведені заявником обставини.

Предметом доказування у справах про відновлення втраченого судового провадження, як випливає зі змісту частини першої статті 405 ЦПК, є: 1) факт втрати судового провадження; 2) факт того, що судовий розгляд у втраченому провадженні було завершено (ухвалено рішення по суті справи або постановлено ухвалу про закриття провадження); 3) зміст втрачених документів матеріалів справи. Водночас слід враховувати, що за змістом частини другої згаданої статті заявник подає до суду документи, що збереглися у нього або у справі. За відсутності у заявника документів та інших доказів на підтвердження зазначених фактів, суд має сприяти заявнику в їх отриманні. Такий висновок узгоджується з розясненнями, викладеними у п. 38 ППВСУ № 2, відповідно до яких у разі, якщо необхідні відомості або документи є в інших осіб, які заявник не може отримати, суд за його клопотанням має сприяти у їх збиранні.

Особливістю цього виду провадження є те, що суду відведена у ньому досить активна роль і навіть за відсутності відповідних клопотань заявника суд має вживати всіх можливих заходів для витребування необхідних документів, матеріалів, допиту свідків тощо, оскільки у разі, якщо провадження не буде відновлене, особа втратить можливість реалізувати захист свого порушеного, оспореного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу. Це також випливає з висновків ВССУ у справі № 6-51905св12, де в ухвалі від 12 червня 2013 року зазначено, що для вирішення питання про відновлення провадження суддя повинен був вжити всіх заходів для витребування інших (крім тих, які були подані заявником) необхідних документів, у тому числі витребування документів із справ, які були виділені в окреме провадження.

В такій категорії справ суд на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР). Така позиція викладена в п. 4 узагальнення практики розгляду судами деяких питань, повязаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Вирішуючи питання про відновлення втрачених матеріалів судового провадження, для підтвердження висновків суду викладених в рішенні Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області у цивільній справі № 251/4618/13-ц за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та для підтвердження його дійсності, Словянським міськрайонним судом були вжиті заходи щодо витребування всіх можливих документів, матеріалів, зокрема, перевірено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, за наслідками чого було встановлено, що рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 21 червня 2013 року у цивільній справі № 251/4618/13-ц за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором має статус відправленого до ЄДРСР та перебуває в реєстрі.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України, передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Статтею 407 ЦПК України, встановлено, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

З досліджених судом матеріалів, достовірно встановлено, що цивільна справа № 251/4618/13-ц за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, була розглянута по суті і 21 червня 2013 року, у справі було ухвалене заочне рішення про повне задоволення позову.

Зібрані і перевірені судом матеріали, та які безпосередньо були досліджені судом, узгоджуються між собою, є належними, та достатніми для відновлення втраченого провадження.

У звязку із чим, суд приходить до висновку про необхідність відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 251/4618/13-ц за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення суду першої інстанції від 21 червня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 402-406 ЦПК України, Постановою Пленуму ВССУ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 251/4618/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення суду першої інстанції:

2/251/1525/13

251/4618/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.06.2013 року Калінінський районний суд м. Горлівки Донецької області в складі:

головуючого судді: Мітькова М.В.

при секретарі: Пінчук (Немцовій) Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горлівки справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що 17 жовтня 2008 року між ВАТ ОСОБА_1 Аваль (за новою редакцією статуту ПАТ ОСОБА_1 Аваль) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/07-166/19-113. Згідно з умовами кредитного договору він отримав кредитні кошти у розмірі 380000,00 грн. з розрахунку 14,50 % річних за час фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 15.10.2022 р. Згідно додаткової угоди до кредитного договору було встановлено процентну ставку 17,5% річних.

Відповідно до договору поруки № 014/07-166/19-113/2 між ВАТ ОСОБА_1 Аваль (за новою редакцією статуту ПАТ ОСОБА_1 Аваль) та ОСОБА_3, поручитель ОСОБА_3 поручається за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором та несе солідарну відповідальність у повному обсязі.

Відповідно до умов кредитного договору, викладених в п. 1.5.1 відповідач зобовязався повертати кредит щомісячно, починаючи з місяця отримання кредиту, згідно графіку погашення кредитної заборгованості рівними частинами, та сплачувати нараховані відсотки за фактичне користування кредитним коштами

Згідно п. 1.9.1 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, у випадках невиконання відповідачем умов кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем виконання будь-яких грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідач станом на 01.03.2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, у загальній сумі 499131,65 гривень, в т.ч. заборгованість за кредитом 364173,67 гривень, заборгованість за відсотками 114141,81 гривень, пеня за прострочення тіла кредиту 2185,23 гривень, пеня за прострочення відсотків по кредиту 18630,94 гривень.

У завязку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів, позивач 11.03.2013 року повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена

Тому просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь вказану суму та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3441,00 гривень.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі до суду не з'явилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та дату судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд дослідивши письмові матеріали по справі, і давши їм оцінку у сукупності, приходить до наступного.

17 жовтня 2007 року між ВАТ ОСОБА_1 Аваль (за новою редакцією статуту ПАТ ОСОБА_1 Аваль) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/07-166/19-113.(а.с.5-15). Згідно з умовами кредитного договору він отримав кредитні кошти у розмірі 380000,00 грн. з розрахунку 14,50 % річних за час фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 15.10.2022 р.

Згідно додаткової угоди від 12 червня 2008 року до кредитного договору (а.с.21) було встановлено процентну ставку 17,5% річних.

Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, відповідач зобовязаний повертати кредит щомісячно, починаючи з місяця отримання кредиту, згідно графіку погашення кредитної заборгованості рівними частинами, та сплачувати нараховані відсотки за фактичне користування кредитним коштами, але станом на 01 березня 2013 року відповідачем порушені умови п. 5.1 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. В звязку з цим, згідно п. 1.9.1 кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, у випадках невиконання відповідачем умов кредитного договору. Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем виконання будь-яких грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до договору поруки № 014/07-166/19-113/2 від 17.10.2007 року між ВАТ ОСОБА_1 Аваль (за новою редакцією статуту ПАТ ОСОБА_1 Аваль) та ОСОБА_3 (а.с.19-20), поручитель ОСОБА_3 поручається за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором та несе солідарну відповідальність у повному обсязі.

11.03.2013 року позивач звертався до відповідачів з вимогами про дострокове повернення кредитних коштів, у зв'язку з несвоєчасним та не в повному обсязі погашенням заборгованості за кредитом та несплатою нараховані відсотки за фактичне користування кредитним коштами, що підтверджується відповідними листами (а.с. 32,34) та поштовим повідомленням та фіскальним поштовим чеками (а.с.33, 35). Однак, вимоги банку у встановлений строк відповідачами у добровільному порядку на теперішній час не виконанні, заборгованість не погашена.

Наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики (кредита), розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як передбачено ст.530 ЦК України зобов'язання підлягають виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 610, 1048, 1049, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договіром задовольнити.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль заборгованість за кредитним договором № 014/07-166/19-113 від 17 жовтня 2007 року станом на 01 березня 2013 року у загальному розмірі 499131 (Чотириста дев`яносто девять тисяч сто тридцять одна) гривня 65 копійок.

Стягнути з з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1720 (Одна тисяча сімсот двадцять) гривень 50 копійок з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Калінінським райсудом м. Горлівки Донецької області за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_5