Провадження № 2/537/127/2017
Справа № 537/5465/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2017 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядження майном шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування майном шляхом зняття його з реєстраційного обліку по провулку Урожайному, 11 в м. Кременчуці.
Свої вимоги мотивує тим, що він має у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: місто Кременчук провулок Урожайний 11. В належному йому будинку зареєстровані його мати ОСОБА_3 та його двоюрідний брат ОСОБА_2 ОСОБА_2 у 2002 році зареєструвався за адресою належного йому будинку, але не проживав і не проживає в ньому до останнього часу. У нього виникла заборгованість по квартирній платі. Він звернувся до TOB «Добробит», яке обслуговує їх будинок, де йому пояснили, що для того щоб зменшити вартість комунальних послуг потрібно зняти з реєстрації ОСОБА_2, який фактично не проживає в належному йому будинку та відмовляється добровільно знятися з реєстрації. Там же в TOB «Добробит» йому надали усну консультацію, що відповідно до норм чинного законодавства України, а саме згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 органи місцевого самоврядування здійснюють реєстрацію та знімають з реєстраційного обліку громадян і якщо особа добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку потрібно зібрати докази її фактичного не проживання в даній квартирі та звернутись до суду з позовною заявою. Він неодноразово особисто і в телефонному режимі звертався до ОСОБА_4 з проханням знятись з реєстрації в належному йому будинку, але він навідріз відмовився це зробити. 29 вересня 2016 року він залучив комісію в складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відзначили, що ОСОБА_2 не проживає в належному йому будинку та що речі належні йому в будинку відсутні. Вважає, що відповідач повинен бути визнаний судом таким, що втратив право користування його приватною власністю, оскільки не проживає в ній доволі багато часу та своїми протиправними діями порушує його право на вільне володіння, користування та розпорядження його приватною власністю.
В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання повторно не зявився з невідомих суду причин.
Представник третьої особи ТОВ «Добробит» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Суд вислухавши думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до договору дарування від 17.07.2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 2643 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 серпня 2004 року, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями №11 по пров.Урожайному в м.Кременчуці Полтавської області.
Актом про не проживання від 29.09.2016 року складеного працівниками ТОВ «Добробит» в присутності громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в буд. №11 по пров. Урожайному в м.Кременчуці Полтавської області не проживає з 2002 року по теперішній час.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_2 взагалі ніколи не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, а лише був зареєстрований.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2004 року. Відповідач ОСОБА_2 взагалі жодного дня не проживав у вказаному будинку та його особистих речей в будинку не має.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст..163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Враховуючи те, що як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2002 року, тобто більше 14 років, без поважних причин, а також те, що судом не встановлено обставин, за яких за ним зберігається вказане житлове приміщення, то суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, в зв»язку з чим позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні власністю та визнання відповідача ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, то суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Тобто виходячи з вказаних положень Закону, рішення суду у цивільній справі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, само по собі є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 є безпідставними, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.
Оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то з відповідача ОСОБА_2 на його користь необхідно стягнути сплачені судові витрати.
Керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст..ст.29, 391, 405 ЦК України, ст..ст.71, 167 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим будинком з господарськими будівлями №11 по провулку Урожайному у м.Кременчуці Полтавської області та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями №11 по провулку Урожайному у м.Кременчуці Полтавської області.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 540 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: