Номер провадження 22-ц/788/323/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року

у справі за поданням старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а:

20.12.2016 року до місцевого суду звернувся державний виконавець із даним поданням та просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою у ІНФОРМАЦІЯ_1 р. СтрілкиАДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення суду.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі відділ ДВС) знаходиться виконавче провадження по стягненню на підставі рішення суду з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу на загальну суму 1335857,49 грн. Боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду, притому, що вона попереджена про необхідність сплати заборгованості та ігнорує вимоги державного виконавця.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2016 року в задоволенні вказаного подання державного виконавця Відділу ДВС відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову про задоволення подання державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що з моменту відкриття провадження боржник жодного разу не зявився до органу ДВС, не забезпечила свою присутність за місцем реєстрації для виявлення та опису майна державним виконавцем. Крім того, ОСОБА_5 оскаржено рішення по стягненню з неї заборгованості в апеляційному та касаційному порядку, при цьому зазначено, що грошових коштів не отримувала, розписки не складала та не підписувала. Також, нею було відчужено третім особам належні їй на праві власності квартири та частку у статутному капіталі ТОВ «Даринка». Окрім того, боржнику у порядку спадкування після смерті матері перейшла у власність квартира у м. Сумах, де вона зареєстрована, проте вона зволікає з оформленням спадщини. Вказані дії свідчать про ухилення останньої від виконання судового рішення.

Також зазначає, що висновок суду про примусове стягнення з пенсії близько 300,00 грн. свідчить про належне виконання боржником своїх зобовязань не витримує ніякої критики, оскільки, враховуючи суму боргу, стягнення повинно проводитись дуже багато років.

Крім того, вважає, що неналежне виконання боржником зобовязань порушує інтереси також і держави, оскільки з неї підлягає стягненню в бюджет 133000,00 грн. виконавчого збору.

Представник стягувача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити, оскільки факт ухилення боржника ОСОБА_5 доведено матеріалами виконавчого провадження.

Державний виконавець просив задовольнити подання, оскільки боржник на виклики не зявляється і не сприяє вчиненню виконавчих дій.

ОСОБА_5 повідомлена належним чином за місцем реєстрації відповідно до ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні клопотання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не доведено факт ухилення боржника від виконання зобовязання, і вжито усіх належних заходів щодо примусового виконання рішення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

З цивільної справи та представлених матеріалів виконавчого провадження вбачається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2015 року, що набрало законної сили 13.08.2015 року, по справі № 592/13570/14-ц стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 борг за договорами позики у грошовій одиниці України 36500 грн. та проценти за користування позикою в сумі 25366,97 грн.; борг за договорами позики в іноземній валюті 33800 доларів США та 20233,88 доларів США процентів за користування позикою, а всього 54033,88 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 09.04.2015 року становить 1270336,52 грн. та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

На підставі виданого Ковпаківським районним судом м. Суми виконавчого листа за заявою стягувача 02.09.2015 року державним виконавцем Ковпаківського ВДВС було відкрито виконавче провадження №48786514 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу на зальну суму 1335857,49 грн.

Цього ж дня постановою державного виконавця також накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення.

03.12.2015 року державним виконавцем були винесені постанови про звернення стягнення на доходи ОСОБА_5, що працевлаштована у ТОВ «Даринка» у м. Сумах, та пенсію, яку вона отримує у УПФУ у м. Сумах.

Вказані постанови державного виконавця були направленні за адресою її місця проживання та реєстрації поштою рекомендованими повідомленнями, проте повернулись не врученими.

В подальшому, державним виконавцем неодноразово, а саме 11.04.2016 року, 28.04.2016 року, 26.05.2016 року, 04.07.2016 року, 21.07.2016 року, направлялись попередження про вихід за адресою у м. Сумах по вул. Набережна р. СтрілкиАДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника.

На адресу Відділу ДВС 13.05.2016 року та 29.08.2016 року надходили повідомлення від представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про відкладення виконавчих дій призначених на 13.05.2016 року та 29.08.2016 року відповідно у звязку з сімейними обставинами боржника у першому випадку та погіршенням стану здоровя у другому випадку.

03.05.2016 року, 13.06.2016 року, 19.07.2017 року та 30.08.2016 року державним виконавцем складено акти про те, що при виході державного виконавця за адресою у м. Сумах по вул. Набережна р. СтрілкиАДРЕСА_1, на стук в двері ніхто не відчиняв, про запланований вихід боржник повідомлений в письмовій формі.

За розпорядженням держвиконавця із пенсії боржника ОСОБА_5 у примусовому порядку стягуються кошти в сумі 300,00 грн. щомісячно.

Таким чином, у відділі ДВС з 02.09.2015 року знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу на зальну суму 1335857,49 грн. Про наявність вказаного виконавчого провадження боржник ОСОБА_5 повідомлена, про що свідчать вказані листи її представника адресовані відділу ДВС.

На даний час заборгованість не погашена.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищевикладені норми матеріального права та встановленні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що на протязі тривалого часу здійснення виконавчого провадження, а саме з 02.09.2015 року, боржником ОСОБА_5, будучи повідомленою про здійснення відділом ДВС примусового виконання рішення суду, не здійснено заходів щодо добровільного погашення заборгованості, а також вжиття дій щодо виконання обовязків покладених на неї ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про ухилення останньої від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

За повідомленням Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 06.04.2016 року ОСОБА_5 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія ЕК 876278 від 01.04.2010 року.

За повідомленням Державної прикордонної служби України від 02.11.2016 року ОСОБА_5 у період з 01.02.2015 року по 25.07.2016 року неодноразово перетинала державний кордон в пункті пропуску «Горностаївка».

Враховуючи факт ухилення ОСОБА_5 від виконання зобовязання та постійного виїзду боржника за межі України, з метою захисту порушених прав та інтересів стягувача ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання державного виконавця відділу ДВС про тимчасове що обмеження боржника у праві виїзду за межі України слід задовольнити, оскілки визнає хибним висновок суду першої інстанції про недоведеність ухилення боржником від виконання зобовязання за рішенням суду, а примусове утриманням з пенсії щомісячних грошових сум по 300,00 грн. не є доказом її добровільного виконання рішення, враховуючи завеликий розмір існуючого у неї боргу.

На вказані норми матеріального права та обставини справи місцевий суд не звернув уваги, через що прийшов до хибного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення клопотання державного виконавця відділу ДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2015 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року скасувати.

Поданням старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України задовольнити.

Обмежити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, ІПН НОМЕР_1, документовану паспортом для виїзду за кордон серія ЕК 876278 від 01.04.2010 року, орган видачі 5911, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 Стрілки, 36, кв. 5, у праві виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу за договорами позики у грошовій одиниці України 36500,00 грн. та проценти за користування позикою в сумі 25366 грн. 97 коп.; борг за договорами позики в іноземній валюті 33800 доларів США та 20233 доларів 88 центів США процентів за користування позикою, а всього 54033 доларів 88 центів США, що за офіційним курсом НБУ на 09.04.2015 року становить 1270336 грн. 52 коп. та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Ухвалу направити для виконання до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 26.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню.

Судді: