РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

при секретарі Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на користь КП «ХТМ» суму заборгованості за опалення та гарячу воду за адресою: АДРЕСА_1, 3 в сумі 48221,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач проживають за вищезазначеною адресою та користуються послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. За період з 01.08.2003 року по 31.07.2011 року по особовому рахунку № 1675 за відповідачами, внаслідок несплати, утворилась заборгованість в сумі 24907,77 грн., а за період з 01.10.2004 року по 31.07.2016 року по особовому рахунку № 1679 в сумі 23313,35 грн., що є порушенням вимог п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», № 1875-IV від 24.06.2004 р., п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. У звязку з позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості та судових витрат.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від, не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, частково визначала позовні вимоги, заявлені в межах строків позовної давності, а саме за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року. Звернулась до суду з заявою про застосування наслідків пропущення позивачем строків звернення до суду за позовними вимогами, заявленими за період до 01.12.2013 року.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Як встановлено судом, відповідачі мешкають в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 і є споживачами послуг позивача, а саме - послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання.

Згідно ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями.

Як вбачається з наданих суду документів, відповідачі не регулярно та не в повному обсязі здійснювали сплату за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання з 01.08.2003 року по 31.07.2011 року в наслідок чого утворилась заборгованість по особовому рахунку № 1675 в сумі 24907,77 грн., а за період з 01.10.2004 року по 31.07.2016 року по особовому рахунку № 1679 в сумі 23313,35 грн.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ст. 68 Житлового кодексу України, до комунальних послуг відноситься водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги; плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачами виконав, а відповідачі навпаки плату за надані послуги у встановленому порядку не вносить. Таким чином, суд вважає доведеним і це підтверджується належним чином дослідженими доказами по справі в їх сукупності, що споживачі, тобто відповідачі по справі в повному обсязі одержували належні послуги по теплопостачанню квартири відповідачів.

Відповідно до вимог ст.ст. 13-16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому опаленню надається своєчасно, безперебійно, за виключенням часу перерви на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами, належної якості та підлягає оплаті.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено право споживача вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачі є споживач послуг з центрального опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання, які надає КП «ХТМ». Доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості або обов'язку її погашення, відповідачами до суду не надано. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення зазначеної заборгованості з відповідача.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України). Зі змісту заяви відповідача вбачається, що останній звертаються до суду з вимогою застосувати строки позовної давності щодо вимог позивача про стягнення суми заборгованості за послуги з опалення та підігріву гарячої води.

Частиною 1 статті 260 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Як вбачається із частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 1 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається із частини 4 вищевказаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності у частині стягнення заборгованості за межами строку позовної давності.

Представник позивача, в обґрунтування клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності, належних та припустимих доказів на підтвердження вказаної обставини не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог позивача за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року по особовому рахунку № 1675 складає 2873,37 грн., по особовому рахунку № 1679 складає 2368,05 грн., яка становить 5241,42 грн.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову у межах строків позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, Закону України «Про житлово - комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 Семеновича17.03.1958 року народження, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. 2,3 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/р 2312 ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823) заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року в сумі 5241,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 Семеновича17.03.1958 року народження, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. 2,3 на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/р 2312 ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823) сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина судового рішення виготовлена в нарадчій кімнаті 01 лютого 2017 року. Повний текст рішення суду буде виготовлено протягом пяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях