Справа № 755/8588/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа (стягувач): Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: визнати виконавчий лист № 755/8588/15-ц, виданий 31 липня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції вирішуючи питання щодо підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, не взяв до уваги те, що рішення третейського суду, яке пред'явлено до компетентного суду для примусового виконання, ухвалено після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», і виходячи з характеру спірних відносин, що були предметом спору у третейському суді та стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором, ці відносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а тому вирішена третейським судом справа не була йому підвідомча в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

В судове засідання сторони не з'явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї матеріалів, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 325/106-к.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 лютого 2015 року, в рамках розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказаний позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору кредиту в сумі 304 890 гривень, 26 копійок та третейський збір в сумі 3 448 гривень, 90 копійок.

В подальшому, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 304 890,26 гривень заборгованості та 3 448,90 гривень сплаченого третейського збору та судового наказу розмірі 243,60 гривень.

31 липня 2015 року уповноваженим представником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у вказаній справі було отримано виконавчий лист.

Відповідно до ч.2 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, статтею 369 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що ухвалою суду можна визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню лише у випадках: якщо його було видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній у зв'язку з його припиненням добровільними виконанням боржником чи іншою особою або з інших передбачених законом причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов'язку повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

В той же час, в розрізі поданої заяви, судом не вбачається підстав для визнання виконавчого листа № 755/8588/15-ц таким, що не підлягає виконанню, оскільки місцевий загальний суд, як компетентний суд, при вирішенні питання про видачу виконавчих листів на виконання рішень Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України «Про третейські суди», а рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, додані до матеріалів заяви заявника документи свідчать про те, що остання з вимогою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в порядку ст.389-1 Цивільного процесуального кодексу України до уповноваженого судового органу не зверталася.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа (стягувач): Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 294, 369 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа (стягувач): Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: