Справа № 570/5892/16-ц
Номер провадження 2/570/598/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що є спадкоємицею майна за заповітом після смерті ОСОБА_3. Відповідачка має обовязкову частку у майні в силу ч.1 ст.1241 ЦК України. Але оформити спадкові права через нотаріуса не має можливості, так як наявними документами неможливо підтвердити родинні відносини, а саме, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були рідними братами. Також відповідачка вважає, що їй має належати більша частка у спадковому майні. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд постановити рішення, яким встановити, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.05.2013 р.; та визнати за позивачкою право власності на 5/6 частин спадкового майна.

Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище.

Відповідачка позов визнала частково. Вважає, що її обовязкова частка має складати 1/4 частину, оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не були рідними братами. Хоча доказів на підтвердження цієї обставини вона надати не може. Також зазначає, що заповіт був підроблений.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 08 травня 2013 року померла ОСОБА_3, про що 08 травня 2013 року Новоукраїнською сільською радою Рівненського району складено відповідний запис за №12, та 08 травня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 142166.

ОСОБА_3 приходиться позивачці ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_6 рідною бабцею по лінії батька - ОСОБА_4, про що стверджується копіями свідоцтва про народження і про одруження.

ОСОБА_5 залишила заповіт від 04.08.2011 р., який посвідчено Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області, відповідно до якого все належне їй майно заповідано позивачці.

Спадкове майно загальною вартістю 99 976 грн. складається з: житлового будинку жилою площею 25,8 кв.м з надвірними будівлями в с. Нова Українка, вул. Приходька, 86, Рівненського району Рівненської області, ринковою вартістю 35 195 грн. (копії свідоцтв про право власності і право на спадщину за законом від 28.02.1998 р., звіт про оцінку на житловий будинок від 20.10.2016 р. доданий позивачкою); земельної ділянки загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в с. Нова Українка, вул. Приходька, 86, Рівненського району Рівненської області, ринковою вартістю 32 113 грн. (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №004133 від 09.02.1998 і висновок про вартість земельної ділянки від 20.10.2016 додаються); - земельної ділянки загальною площею 0,3181 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с. Нова Українка, вул. Приходька, 86, Рівненського району Рівненської області, ринковою вартістю 32 668 грн. (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №004133 від 09.02.1998 і висновок про вартість земельної ділянки від 20.10.2016 додаються).

На обов'язкову частку в спадщині в порядку ст.1241 ЦК України претендує як непрацездатна особа (пенсіонерка) відповідачка ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7, яка приходиться спадкодавцеві рідною дочкою, а позивачці - рідною тіткою.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

В порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 призивалися б троє її дітей: батько позивачки - ОСОБА_4, який не має права на обов'язкову частку, його брат (на час смерті спадкодавця він помер) - ОСОБА_5 (копія свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №105349 додається), та їх сестра - відповідач ОСОБА_2 (дівоче ОСОБА_5) ОСОБА_7.

Таким чином, обов'язкова частка ОСОБА_2 складає 1/6 частину спадщини, а позивачці, як спадкоємцю за заповітом, належить 5/6 частин спадщини загальною вартістю 83 313 грн.

У травні 2013 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що згідно поданих актових записів про народження рідних братів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зазначені різні дані по-батькові їхніх батьків, та рекомендовано за захистом своїх прав звернутися до суду (копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі і повідомлення нотаріуса №2979/02-14 від 19.11.2016 додаються).

Так, відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-ГЮ №366566 від 28.02.1975 р., виданого Неньковицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_8 і ОСОБА_3.

А згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 від 08.11.2016 р., відповідно до відомостей Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_9 і ОСОБА_10.

Доказом того, що правильним по-батькові ОСОБА_8 є «Савович», а ОСОБА_3 «Степанівна», є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №9 від 08.11.2016 р., відповідно до якого Неньковицькою сільською ради Зарічненського району Рівненської області 25 червня 1950 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 і ОСОБА_12, яка після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_11.

Також, згідно з повторним свідоцтвом про народження серії ЯС №479461 від 08.09.1948 р., виданого Неньковицькою сільською ради Зарічненського району Рівненської області, батьком ОСОБА_11 є ОСОБА_13. Крім цього, на вказаному свідоцтві наявний штамп про укладення 25.06.1950 р. ОСОБА_11 шлюбу із ОСОБА_14.

Таким чином, в актових записах громадянського стану Неньковицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області про народження сина ОСОБА_15 відомості по-батькові зазначено помилково: батька ОСОБА_9 - замість «Савович», а матері ОСОБА_10 - замість «Степанівна».

Крім зазначених документів той факт, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є рідними братами і синами померлої ОСОБА_3, у суді ствердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_16

Заяви відповідачки про протилежне що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не були рідними братами не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Як і являються безпідставними заяви відповідачки про те, що її частка має складати 1/4 частину, оскільки вони не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

При розгляді справи була підтверджена та обставина, що між сторонами існує спір.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, що є особистим розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Сторони не заявили про свою відмову від спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.05.2013 р.

За наведеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити повністю.

Встановити, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рідними братами, та в силу положень ЦК України відносяться/відносилися б до спадкоємців за законом після смерті матері - ОСОБА_3 (померла 08.05.2013 року).

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 5/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що по вул. Приходька, 86, в с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (померла 08.05.2013 року).

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 5/6 частини земельної ділянки площею 0,3181 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства; та на 5/6 частини земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що по вул. Приходька, 86, в с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (померла 08.05.2013 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.