УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Мацинській О.Є., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства КБ "Приват Банк" по справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.09.2011 року в сумі 47917,84 грн.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 20.09.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Одночасно з поданим позовом представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачам, а саме:

-земельну ділянку, площею 5,3 га., кадастровий номер: :004:0104, яка розташована за адресою: Запорізька область, Токмацький район, сільська рада Долинська.

-будинок, загальною площею 58,6 кв. м., житловою площею 39,4 кв. м., який розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м. Молочанськ, вул. Крупської, буд.100.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що борг до теперішнього часу не повернутий, відповідач ухиляються від виконання своїх зобов'язань і є усі підстави вважати, що відповідач має намір розпорядитись належним їй майном.

Ознайомившись з заявою та дослідивши матеріали, якими представник позивача обґрунтовує вимогу про забезпечення позову, суд вважає, що заяву представника заявника про забезпечення позову необхідно повернути заявникові з огляду на наступне.

У відповідності до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вказане відображено і в постанові № 9 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Крім того, в п. 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Арешт повинен накладатися на суму, яка не повинна значно перевищувати ціну позову.

Представником заявника не надано даних щодо ціни майна, на яке представник позивача просить накласти арешт для забезпечення позову. В той же час ціна позову становить 47917,84 гривень.

Обов'язком представника заявника є доведення тих обставин, на які він посилається, як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, представник заявника посилається лише на загальні підстави для забезпечення позову - не забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення, при цьому переконливих доводів щодо причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, тощо, не навів. Головною умовою забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на час пред'явлення до нього позову, може зникнути на момент виконання рішення суду. Даних щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять, тому підстави для забезпечення позову відсутні.

Відсутність таких доказів, не дає суду можливість повною мірою встановити та оцінити обставини, які потребують заходів забезпечення позову, а керуватись припущеннями при вирішенні цього питання, суд не може.

В даному випадку заявником не надано доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151, 153, 209, 210 ЦПК України, -

ухвалив:

Повернути заяву Публічному акціонерному товариству КБ "Приват Банк" про забезпечення позову, заявникові.

Ухвала не перешкоджає повторному зверненню з заявою про забезпечення позову після усунення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: