АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження 22-ц/796/2970/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укренергоресурс» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року забезпечено позов та накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 в межах ціни позову в розмірі 755 000,00 доларів США і 2 656 788,89 грн. та судових витрат в розмірі 336 093,71 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача до суду не з'явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням представника Банку в інших судових засіданнях. З урахуванням того, що позивач є юридичною особою, не позбавлений права направити в суд іншого представника, а також з врахуванням положень ст. ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача на підставі наявних у справі доказів.

Представник ТОВ «Укренергоресурс» до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Товариства.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно зі ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Частиною 3 даної норми закону передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, згідно роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Судом першої інстанції, в порушення вимог, передбачених ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України в ухвалі суду не зазначено ні доказів, ні обставин, з якими суд першої інстанції пов'язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідні посилання чи обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року відкрито провадження у даній справі. Вказана ухвала суду була оскаржена відповідачем ОСОБА_1 в апеляційному порядку і за наслідком розгляду апеляційної скарги відповідача була постановлена ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду про відкриття провадження у справі з передачею питання на новий розгляд.

З огляду на викладене, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись 303, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: