Справа № 203/381/17
У Х В А Л А

16 лютого 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1, в якій останній просив скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2004 року у цивільній справі №2-159/2005.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розгляд-дає справу.

Частиною 4 ст.154 ЦПК України передбачено, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як встановлено судом, в провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа №2-159/2005 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ВАТ «Дніпротрансбуд», ЖРЕП Червоногвардійського району м.Дніпропетровська про визнання права користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ВАТ «Дніпротрансбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення.

В рамках вказаної цивільної справи ухвалою суду від 06.02.2004 року за клопотанням позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було накладено арешт на спірну квартиру АДРЕСА_1, з забороною її продажу, дарування або відчуження будь-яким іншим чином, до розгляду позову в суді.

З наданої заявником інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що на підставі ухвали суду від 06.02.2004 року у реєстрі за №3776499 зареєстровано обтяження квартири АДРЕСА_1

Також судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.11.2005 року провадження по цивільній справі №2-159/2005 було закрито за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, в звязку з відмовою позивачів від позову, а за зустрічним позовом ВАТ «Дніпротрансбуд» - на підставі п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України, в звязку із укладенням мирової угоди сторонами та її визнанням судом.

Вказана ухвала від 08.11.2005 року не оскаржувалась та набрала законної сили.

При цьому, питання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих згідно ухвали суду від 06.02.2004 року при закритті провадження по справі та в подальшому судом не вирішувалось.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 посилався на те, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на теперішній час померли. За рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2016 року у справі №204/7979/15-ц за ним та його дружиною було визнано право користування квартирою №53 в будинку №30 по вул.Боброва в м.Дніпропетровську. Проте, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження квартири АДРЕСА_1, перешкоджає йому з дружиною зареєструватись в квартирі.

За вказаних обставин, враховуючи, що заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 06.02.2004 року застосувались з метою забезпечення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3, провадження за яким було закрито, а також той факт, що за рішенням суду за заявником ОСОБА_1 було визнано право користування квартирою №53 в будинку №30 по вул.Боброва в м.Дніпропетровську, суд вважає, що на теперішній час відпали підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 06.02.2004 року, а наявність арешту та заборони відчуження квартири перешкоджає заявнику реалізації своїх житлових прав.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, застосованих згідно ухвали суду від 06.02.2004 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.154,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 лютого 2004 року по цивільній справі №2-159/2005, а саме: скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборону її продажу, дарування або відчуження будь-яким іншим чином.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак