Справа № 138/766/16-ц
Провадження №:2/138/7/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді Жикевич Т.Б.,

за участю: секретарів Алєксєєвої І.Д., Цибульської Т.І.,

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, позовом третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за заповітом та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом до Бронницької сільської ради, третіми особами в позові вказані ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Позов мотивовано тим, зокрема, що 28 серпня 1959 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Під час шлюбу ними було набуто майно, що належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Лісовій, З в с.Нова Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області.

03 грудня 1996 року помер батько позивача ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із спадкового майна, зокрема 4/8частини вказаного вище житлового будинку. Спадкоємцем за заповітом після смерті батька є рідний брат позивача ОСОБА_9, який прийняв спадщину фактичним шляхом, оскільки на день смерті батька проживав разом з ним в одному будинку та після його смерті вступив у фактичне володіння спадковим майном. Проте, за життя ОСОБА_9 свої спадкові права у нотаріальному порядку не оформив.

19 липня 2005 року помер ОСОБА_9 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із спадкового майна, зокрема 4/8 частини спірного житлового будинку. Спадкоємцями за законом після смерті брата є: мати позивача ОСОБА_8, дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_6 та його діти ОСОБА_2 і ОСОБА_5, які прийняли спадщину фактичним шляхом, оскільки на день смерті ОСОБА_9 проживали з ним в одному будинку.

У звязку з вказаним вище та з урахуванням успадкованої частини після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_8 на праві приватної власності належало 5/8 частини спірного житлового будинку. Проте за життя ОСОБА_8 не встигла нотаріально оформити свої спадкові права після смерті свого сина ОСОБА_9

08 січня 2015 року померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із спадкового майна, зокрема, 5/ 8 частини вказаного вище житлового будинку. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Також спадкоємцем за заповітом є його брат ОСОБА_4, який відмовився від права на спадщину у визначений законодавством строк.

На даний час позивач вирішив оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_8, проте коли він звернувся до нотаріальної контори, йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом, в якому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 08 січня 2015 року ОСОБА_8 право власності на 5/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лісовій, 3 в с. Нова Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили самостійні вимоги щодо предмету спору і ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 вимоги за їх позовом обєднано в одне провадження з вимогами по первісному позову. Позов предявлено до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, про визнання права власності на спадкове майно, третьою особою зазначили ОСОБА_4

Позов третіх осіб мотивований тим, зокрема, що ОСОБА_7, який помер в 1996 році, заповів все своє майно ОСОБА_9. Після смерті ОСОБА_9 в 2005 році, власниками та розпорядниками спадкового майна залишились ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожна по 1/4 частки спадкового майна. ОСОБА_8 в період з 1996 року по 2005 рік не прийняла спадкове майно після свого чоловіка, а тому майна про яке вказує позивач у неї не було, і лише в 2005 році вона спадкує 1/4 частину будинку після смерті сина.

08.01.2015 ОСОБА_8 померла. В період з 2005 по 2015 рік ОСОБА_1 не проживав зі своє матірю, і не допомагав їй. В позові зазначено, що ОСОБА_1 відбирав у своєї матері грошові кошти, не допомагав їй по господарству, не допомагав їй у лікуванні, хоча ОСОБА_8 не могла самостійно пересуватись, мала велику зайву вагу та зловживала алкогольними напоями. Позивачі стверджують, що ОСОБА_1 ухилявся від обовязку щодо утримання своєї матері.

З огляду на викладене, позивачі за зустрічним позовом просять суд усунути від права на спадкування ОСОБА_1 на спадщину за заповітом спадкодавця ОСОБА_8, яка померла 08.01.2015, відмовити в задоволенні первісного позовута визнати за ними право власності на 1/3 частки, кожній, житлового будинку розташованого по вул. Лісова, 3 в с. Нова Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 первісний позов підтримав в повній мірі. Просив у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник Бронницької сільської ради під час судового розгляду не заперечувала проти позовних вимог, але при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 під час судового розгляду підтримав первісний позов та не підтримав позов третіх осіб. Надав суду усні пояснення про те, що його батьки від дня одруження проживали разом та не розлучались. Зазначив також, що його мати ОСОБА_8 до дня смерті була в нормальному стані, могла сама пересуватись. Їздила в місто на базар. Також зазначив, що після смерті батька ОСОБА_10 в будинковолодінні проживали його мати, брат ОСОБА_9 з дружиною та дітьми.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 таКлимик І.А., представник третіх осіб, первісний позов не визнали та не підтримали його, просили в позові відмовити та задоволити їх позовні вимоги. Надали суду показання під присягою, за власним клопотанням. Показання надані третіми особами були схожими, зокрема, про те, що лише вони підтримували ОСОБА_8 та надавали їй посильну допомогу, займались її лікуванням, допомагали по господарству. Зазначили, що ОСОБА_8 зловживала алкоголем, перебувала в запоях більше тижня, що негативно впливало на її стан здоровя. Також вказали, що в ОСОБА_8 були недоброзичливі відносини з сином ОСОБА_1, а саме, ОСОБА_1 відмовлявся лікувати свою матір, що призводило до того, що ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 самі доглядали за ОСОБА_8 Також, вони намагались звязатись з ОСОБА_1, але він в грубій формі відмовлявся доглядати за своєю матірю. Крім того, вказали, що ОСОБА_1 за допомогою шантажу змусив ОСОБА_8 скласти на нього та його брата ОСОБА_4 заповіт, яким передати після смерті їм все своє майно.

Суд, заслухавши позиції та пояснення сторін спору, їх представників, осіб, які брали участь у справі, показання третіх осіб та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, враховуючи таке.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 3 від 28.07.2015, ОСОБА_7 уклав шлюб 28 серпня 1959 року з ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а.с.7).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 302513 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Могилів-Подільському району реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницької області (а.с.6).

03 грудня 1996 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого повторно 04 квітня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Могилів-Подільському району реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.8).

Як слідує з матеріалів справи, спірне будинковолодіння було оформлене на імя ОСОБА_7 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Бронницькою сільською радою від 29.04.1987, взамін якого Бронницькою сільською радою 16.06.2011 був виданий його дублікат. Дана обставина підтверджується копією дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.1987 (т. 2. а.с.45).

Зважаючи на дату реєстрації шлюбу між батьками позивача та дату набуття права власності на майно батьком позивача суд, вважає доведеним факт того, що спірне будинковолодіння належало батькам позивача на праві спільної сумісної власності і частки кожного з подружжя в такому майні слід вважати рівними, оскільки доказі на підтвердження інших обставин суду надано не було.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що згідно статті 22 КпШС (в редакції, що діяла на час виникнення права власності на майно), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Відповідно до положень ст. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Тобто, як ОСОБА_7 так і його дружині ОСОБА_8 належало по 1/2 частини спірного будинковолодіння.

Згідно довідок № 1072, № 1073 від 02.09.2015 виданих виконкомом Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_7, який помер 03.12.1996, проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Також за даною адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13. Спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_7 залишився його син ОСОБА_9, а спадкоємцями за законом: ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а.с.9,10).

ОСОБА_7 дійсно заповів усе своє майно своєму синові ОСОБА_9, що підтверджується копією заповіту від 26 червня 1996 року посвідченого секретарем виконкому Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з відмітками від 13 жовтня 2004 року, що даний заповіт не відмінено і не змінено (а.с.148).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті батька фактичним шляхом, так як проживав та був зареєстрований з ним на день смерті.

19 липня 2005 року ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №335013 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Могилів-Подільському району реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.11).

Згідно довідок № 304, № 305 від 16.02.2016 виданих виконкомом Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_9 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Також з ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_9 залишились його дружина ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (ОСОБА_13А.), ОСОБА_8 (а.с.12,13).

Жоден із спадкоємців не оформили свої спадкові права після смерті ОСОБА_9, однак спадщину усі прийняли в силу дії ч.3 ст. 1268 ЦК України і, відповідно, кожній із спадкоємців належить право на 1/8 частини спадкового майна, оскільки частка спадкодавця у цьому майні становила 4/8.

08 січня 2015 року у віці 72 років померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 313615, виданого повторно 04 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Могилів-Подільському району реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.14).

Згідно довідок виданих виконкомом Бронницької сільської ради № 358, № 357 від 07.04.2015, останнім місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8, яка померла 08.01.2015, було с. Нова Григорівка, вул. Лісова, 3, Могилів-Подільського району Вінницької області. Також за вказаною адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2 Спадкоємцями на майно померлої за заповітом залишились ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.15,16).

Згідно копії заповіту від 07.04.2015, ще 14.04.2011 ОСОБА_8 зробила заповідальне розпорядження про те, що усе своє майно вона заповідає ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.17).

Даних про те, що заповіт було змінено, відмінено чи скасовано суду не надано і про такі обставини не повідомлено.

З матеріалів спадкової справи № 169/2015 на майно померлої 08.01.2015 ОСОБА_8 слідує, що ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується копією заяви про відмову від спадщини (а.с.76) і, лише позивач та треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_2 звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

За наявності заповіту ОСОБА_5 і ОСОБА_2 не спадкують жодне майно після смерті ОСОБА_8, оскільки доказів того, що вони мають право на обовязкову частку в такому майні суду надано не було.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори із заявою, однак постановою № 02-31/1695 від 17.08.2015, йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, зокрема, у звязку з відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.21).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як уже зазначалось вище, спірне будинковолодіння було оформлене лише на одного із подружжя, а тому у позивача відсутній правовстановлюючий документа про право власності спадкодавця на спірне майно, в тому числі на його частину. До 2004 року реєстрація права власності на нерухоме майно в сільських місцевостях не вимагалась, а отже суд вважає, що 1/2 частина спірного будинковолодіння належала матері позивача на праві власності. Разом з тим, 1/8 частини спірного майна, яку мати позивача успадкувала після смерті сина ОСОБА_9 їй належало з дня відкриття спадщини, однак вона була уже зобовязана зареєструвати таке право для набуття права власності на нерухоме майно, що за життя вона не зробила.

Відтак, її спадкоємці мають права на вчинення тих дій, які за життя мала спадкодавця що стосується вказаної частини майна. Тобто, право на реєстрацію права власності на таке майно.

Зважаючи на викладене, а також те, що позивач за первісним позовом є спадкоємцем після ОСОБА_8 за заповітом, а також те, що вона не оформила у встановленому законом порядку спадкові права після прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_9, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково та визнати за ним не право власності на 1/8 частину спірного будинковолодіння, а право на реєстрацію цієї частки нерухомого майна. Щодо іншої частини, яка належала спадкодавці на праві власності, а саме 4/8, то за позивачем слід визнати також таке право.

Крім того, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (ОСОБА_13А.) є спадкоємцями за законом на майно померлого ОСОБА_9, і прийняли спадщину в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України та зважаючи на наявність спору на таке майно, суд вважає, що слід визнати за ними право власності на 1/8 частки за кожною з них на спірне будинковолодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що під час судового розгляду не було доведено ту обставину, що позивача слід усунути від права на спадкування.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий він, тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Так, третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснював, що до часу смерті ОСОБА_8 могла сама рухатись та доглядати за собою. Більш того, вона часто їздила в м. Могилів-Подільський та купувала сама собі продукти харчування на ринку.

Свідок ОСОБА_14 надав суду показання про те, що ОСОБА_1 навідував матір ОСОБА_8, допомагав їй. Також те, що ОСОБА_8 до смерті сама пересувалась і не потребувала постійної сторонньої допомоги. Вона не перебувала в безпорадному стані. В грудні 2014 свідок ще бачив її на ринку в місті коли вона купувала продукти. Також вказав, що похорон ОСОБА_8 проводився за рахунок коштів, які вона сама накопила з пенсії.

Свідок ОСОБА_15 сказав, що позивача в ОСОБА_8 в гостях бачив 3-4 рази на рік, а так то за нею доглядали треті особи. Сказав, що ОСОБА_8 нормально себе почувала коли не пила, а коли пила, то була неадекватна.

Свідок ОСОБА_16 вказав, що до ОСОБА_8 декілька раз приходив у гості.

Свідок ОСОБА_17 сказала, що ОСОБА_8 потребувала догляду та сторонньої допомоги, тому що вела себе неадекватно через вживання алкоголю. В гості приходила раз в місяць, в розмові з ОСОБА_8 чула від неї, що позивач ОСОБА_1 до неї не дзвонить і не доглядає її.

Показання третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 суд не може вважати достатнім доказом того, що спадкодавець перебувала в безпорадному стані, за відсутності інших доказів на підтвердження такої обставини, а також тієї обставини, що позивач ухилявся від надання необхідної спадкодавцю допомоги. Крім того, такі покази суд розцінює, як такі, що надані з метою отримання права власності на усе спірне майно. Самі ж треті особи, підтвердили факт того, що ОСОБА_8 до смерті могла сама пересуватись та відвідувала ринок в місті де купувала продукти харчування та, як вони вказували спиртні напої. Одночасно, посилаючись на те, що лише вони доглядали за ОСОБА_8 та надавали їй посильну допомогу треті особи не змогли чітко пояснити чому ж ОСОБА_8 страждала на алкогольну залежність, про що вони вказували. При таких поясненнях вони посилались на те, що позивач приходив до матері і приносив їй спиртні напої та сам з нею їх вживав. Також, треті особи не заперечували обставини про які вказував позивач, а саме з приводу того, що певний період часу він перебував за кордоном в звязку з роботою. Тобто, покази третіх осіб є досить суперечливими, зокрема, щодо факту навідування спадкодавця позивачем та їх спілкування, а також умисного ухилення позивача від надання допомоги матері та необхідність такої допомоги і її безпорадного стану.

Враховуючи зміст ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

В наданому суду листі № 01/01-04-813 від 19.04.2016 КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» вказано, що ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному відділенні з 16.08.2013 по 28.08.2013, з 16.09.2013 по 20.09.2013 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні.

Разом з тим, вказані відомості не свідчать про те, що ОСОБА_8 перебувала в безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги, в тому числі в останні роки життя.

Зважаючи на викладене вище, а також на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують зазначені в позові третіх осіб обставини та поясненнях наданих в судових засіданнях третіми особами, зокрема, що ОСОБА_8 перебувала у безпорадному стані, а ОСОБА_1 ухилявся від обовязку щодо її утримання, догляду та допомоги суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення ОСОБА_1 права на спадкування за заповітом після ОСОБА_8, яка померла 08.01.2015 слід відмовити.

Крім того, рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2016 року за ОСОБА_1 визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті 08 січня 2015 року ОСОБА_8 право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельні ділянки загальною площею 2,9562 га, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 425, площею 2,1637 га, та рілля під багаторічними насадженням № 402, площею 0,7925 га, що розташовані на території Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.239).

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 22, 28 КпШС, ст. ст. 535, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1218, 1224, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст.3,10,11, 59,60, 61, 209,212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом померлої 08.01.2015 ОСОБА_8 право власності на 8/12 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Лісовій, 3 в с. Нова Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області, який складається із: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», огорожі 1,2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом померлої 08.01.2015 ОСОБА_8 право на реєстрацію права власності на 1/12 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Лісовій, 3 в с. Нова Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області, який складається із: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», огорожі 1,2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після померлого 19.07.2005 ОСОБА_9, за кожним, право власності на 1/12 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Лісовій, 3 в с. Нова Григорівка Могилів-Подільського району Вінницької області, який складається із: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», ганку літ. «а1», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», огорожі 1,2.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Б.Жикевич