Номер провадження: 22-ц/785/9046/17
Номер справи місцевого суду: 2-3897/10
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, законного представника малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину.

Під час розгляду справи від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення позову в частині стягнення з відповідача одноразової грошової суми у розмірі 443225,80 грн. на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом накладення арешту на 22/100 квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що в уточненому позові він просить стягнути аліменти за минулий час з 12.05.2010 року по 30.09.2017 року одноразово у грошовій сумі 443255,80 грн., а невжиття заходів позову може порушити права дитини, яка до то ж є інвалідом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом неправильно зясовані обставини справи, а також, що судом порушені норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.06.2010 року позов ОСОБА_2 був залишений без розгляду за його заявою.

11.05.2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 15.06.2010 року скасована, справа направлена для продовження розгляду.

17.10.2017 року ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги та просив стягнути аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно.

31.10.2017 року ОСОБА_2 знову уточнив позов та просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий час, а саме з 12.05.2010 року по 30.09.2017 року, одноразово у грошовій сумі 443255,80 грн., а також аліменти на майбутнє з 01.10.2017 року по 21.02.2018 року у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Судом рішення про стягнення аліментів не приймалося.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується арештом майна, а згідно з ч.3 цієї ж статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В п.4 постанови Пленуму роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, відмовляючи ОСОБА_2 у забезпеченні позову, обґрунтовано виходив з того, що предмет заявлених вимог, тобто стягнення аліментів на утримання дитини, які є періодичними виплатами не є співмірними з заявленими позовними вимогами, в звязку з чим відмовив в задоволені заяви про забезпечення позову.

Такі висновки суду вірні, відповідають обставинам справи та знайшли своє підтвердження під час апеляційної перевірки ухвали судді.

Апеляційна скарга не містить доводів, які можуть бути підставою для скасування ухвали суду, тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, у відповідності до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обовязки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 18, 20, 24 29, 31 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116-116цс16 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, законного представника малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала залишити без змін.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_6