АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7049/17 Головуючий 1 інст. - Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/4823/17 Доповідач - Маміна О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

при секретарі Карамишевій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про застосування строку давності, визнання боргу таким, що не існує, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Жилкомсервіс» про застосування строку давності, визнання боргу таким, що не існує, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він з жовтня місяця 2010 року сплачує нараховані відповідачем комунальні послуги, заборгованості не має. КП «Жилкомсервіс» вимагає повернення нарахованої та не сплаченої суми по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з 2007 року, проте до суду не звертається, оскільки такі вимоги є поза межами строків позовної давності. Нарахування безпідставного боргу порушує його право на отримання субсидії, спричиняє значні моральні страждання.

У звязку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд застосувати строк позовної давності до встановленого відповідачем боргу станом на 01.07.2017 року в сумі 2001 грн. 71 коп. по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, визнати зазначений борг таким, що не існує та стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення його вимог у повному обсязі, постановити окрему ухвалу про незаконний спосіб нарахування плати за житлово-комунальні послуги і включення в оплату неіснуючих послуг КП «Жилкомсервіс».

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками, виконавцями, споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що за період з 01.01.2007 року ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Через наявність вказаної заборгованості Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради повідомило позивача про те, що субсидія на наступний строк не призначається, розяснено право документально підтвердити сплату заборгованості для подальшого нарахування спожитих послуг з урахуванням субсидії (а.с.38).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на відсутність у нього заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у межах останніх трьох років, а до суми боргу яка існує з 01.01.2007 року просив застосувати строки позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 ЦК України). За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, у випадку звернення КП «Жилкомсервіс» з відповідним позовом до позивача, з вимогами про стягнення заборгованості, ОСОБА_1 не позбавлений можливості заявити суду про застосування вимог закону щодо загальної позовної давності.

За правилами ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст. 16 ЦК України.

Таким чином, вимога КП «Жилкомсервіс» про наявність заборгованості є лише фіксацією існування боргу, не встановлює будь-яких обов'язків, тому визнання нарахованого боргу таким, що не існує не передбачений чинним законодавством, як спосіб захисту прав, що обраний позивачем.

Цивільним Кодексом України та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачено такого способу захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання боргу таким, що не існує. Правомірність нарахованих сум заборгованості за комунальні послуги може бути перевірено під час розгляду позову особи, що надає послуги, до боржника про її стягнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у діях КП «Жилкомсервіс» не вбачається порушень прав ОСОБА_1, а отже і відсутні підстави для задоволення його позовних вимог.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для постановлення окремої ухвали не має.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді