Справа № 476/792/16-ц
Провадження № 2/476/23/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2017 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючої судді Чернякової Н.В.
при секретарі Козаченко Л.М.
за участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
19.12.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. За вказаною адресою також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідач після розірвання шлюбу у вищевказаній квартирі не проживає, в будинку відсутні будь-які його особисті речі, участі у витратах на утримання даного житлового приміщення не приймає, комунальні платежі не сплачує.
З огляду на викладене просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідач не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку .
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 06.08.1988 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Єланецького райвиконкому Миколаївської області (а. с. 14).
Згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Єланецької селищної ради 09.07.2012 року, позивачка ОСОБА_1 являється власницею квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Державна реєстрація прав на вказану квартиру здійснена Єланецьким районним комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" 09.07.2012 року (а. с. 8- 11).
З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а. с. 14).
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що право власності на вказану квартиру набуте позивачкою під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Проте, як вбачається із заяви відповідача від 24.06.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованої в реєстрі за №289, позивачка та відповідач здійснили розподіл спільно нажитого за час шлюбу майна, а тому відповідач не має претензій до позивачки щодо розподілу спільного майна, в тому числі, і щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 39).
Крім того, згідно актів обстеження щодо фактичного проживання від 01.03.2016 року, 31.05.2016 року, 12.12.2016 року вбачається, що відповідач фактично не проживає в спірній квартирі ( а. с. 15-17). Вказані обставини також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наданими під час судового засідання. Проте, відповідач по теперішній час зареєстрований за вищевказаною адресою (а. с. 13).
Тобто вказані обставини свідчать про те, що відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі спірної квартири на інше місце проживання, тривалий час спірною квартирою не користується з власної волі, без поважних причин, його особисті речі в житлі відсутні, житлово-комунальні послуги не сплачує. Крім того, суд враховує, що між сторонами досягнуто згоду щодо розподілу спільно нажитого за час шлюбу майна, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова