Справа № 591/6465/15-ц
Провадження № 2/591/23/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2017 року
Зарічний районний суд міста Суми
в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.
при секретарі - Різниченко Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Сумське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжного житлового будівництва», ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя , визнання права власності на ? частину квартири,-
Позивач звернулась до суду з позовом та остаточно уточнивши позовні вимоги (а.с.158-159), мотивує тим, що в 2000 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з нею. 05.06.2015 року шлюб з відповідачем було розірвано. За час спільного проживання ними у 2007 році було придбано двокімнатну квартиру загальною площею 62,4 кв.м, розташовану за адресою : АДРЕСА_1. Право власності на квартиру було оформлено на ОСОБА_2 . Просить розподілити сумісно набуте майно, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частку двокімнатної квартири площею 62,4 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку двокімнатної квартири площею 62,4 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_2.
Сторони не зявились у судове засідання, про час місце розгляду справи сповіщені належним чином.
В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 05.06.2015 року , що підтверджується заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.06.2015 року по справі 3 591/2790/15-ц (а.с. 6).
Від шлюбу мають спільних дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 7-8).
Відповідно до кредитного договору № 503 від 28.09.2005 року, укладеного між Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжного житлового будівництва» та сім'єю, в особі ОСОБА_2, надано прямий адресний (цільовий ) кредит у сумі 119383,00 гривні строком повернення 120 кварталів з дати укладення кредитного договору. Згідно з п.1.2. кредит за цим договором надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 62.35 кв.м. згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_3, на умовах державного молодіжного кредитування та сплачували внески під час перебування у шлюбі (а.с.32-34).
Відповідно до договору іпотеки квартири, збудованої за рахунок коштів пільгового довготермінового кредиту від 04.04.2007 року , для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_2 передав в іпотеку Сумському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжного житлового будівництва» квартиру № 34 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_4 (а.с.35-39).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).
Статтею 63 цього Кодексу передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
На підставі ч. 1 ст. 66 СК України подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності.
Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Ч. 1 ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Тому суд вважає, що в результаті придбання подружжям квартири в кредит, боргові зобовязання перед позикодавцем несуть як чоловік так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав кредитний договір.
При цьому юридично важливою обставиною є те, що кредит, який надано державою на сім'ю є кредитом саме для забезпечення молодих сімей житлом і в цьому разі згода органу, який від імені держави надав кредит, на покладання обовязку його сплачувати на іншого з подружжя немає значення.
Керуючись ст. 11,88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку двокімнатної квартири площею 62,4 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку двокімнатної квартири площею 62,4 кв.м., розташованої за адресою : АДРЕСА_2.
Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н ОСОБА_6