Дата документу 09.03.2017
ЄУ № 420/2439/16-ц
Провадження №2/420/129/17
09 березня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.
за участю секретаря Войтенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 31.01.1987 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Красний Луч Ворошиловградської області, актовий запис №85. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 31.01.1987 перебуває у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час вже є повнолітніми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони з відповідачем проживають окремо. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено понад шість років. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, примирення також неможливе та суперечить її інтересам.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий курєр», причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.
Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Судом встановлено, що починаючи з 31.01.1987 сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 467557, виданим 31.01.1987 відділом запису актів громадянського стану виконкому Краснолуцької міськради народних депутатів Ворошиловградської області, про що складено відповідний актовий запис за №85.
В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які на даний час досягли повноліття: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження серії ІV-ЕД № 354831 та ІV-ЕД № 496986, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану м. Красний Луч 03.03.1988 та 22.11.1990 відповідно.
Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України.
У чинність ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.
Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружні відносини між сторонами припинені, подружжя сумісно не проживає, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, а також зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
У чинність ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224-233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (до шлюбу Папченко) ОСОБА_6, зареєстрований 31 січня 1987 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Краснолуцької міськради народних депутатів Ворошиловградської області, актовий запис №85.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 552 (пятсот пятдесят дві) грн. в рахунок відшкодування понесеного судового збору.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: