Справа № 571/75/16-ц
Провадження № 2/571/119/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Гордійчук Т.О., за участю позивача ОСОБА_2, представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судового засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний підприємець ОСОБА_8, про скасування рішень ОСОБА_7 сільської ради, акту прийомки-передачі межових знаків та проектної документації,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та вказує, що у 1988 році спільно з його покійним батьком виробив напроти батьківського огороду земельну ділянку 0,12 га для сінокосу та ведення сільського господарства і поніс значні затрати. Земельною ділянкою користується по даний час.

09.02.2015 року на сесії ОСОБА_7 сільської ради розглядалась заява позивача про виготовлення проектно-технічної документації до вищеназваної земельної ділянки 0,12 га. Згідно рішення сільської ради №1515 позивачу відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в звязку з тим, що дана ділянка надана іншій особі. Згідно дозволу №64 на №37/355 від 27.05.1988 року та заяви від 10.01.2011 року, позивач користується земельною ділянкою понад 26 років, вказана ділянка обманним шляхом надана іншій особі, а саме: без висновку земельної комісії. Сільський голова не пояснив депутатам на чиєму огороді наділяє земельну ділянку для розроблення проектно-технічної документації для ОСОБА_6 під самовільне будівництво. Так, ОСОБА_7 сільською радою було прийнято рішення №1363 від 21.11.2014 року, без висновку земельної комісії, без кворуму депутатів, а спірну земельну ділянку 20.11.2014 року наміряли без згоди та присутності позивача.

При цьому, депутати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали письмові пояснення, що 21.11.2014 року вони не були на сесії ОСОБА_7 сільської ради і не голосували за будь які рішення. Крім того, депутат ОСОБА_11 третій рік перебуває на заробітках в Італії, тому вона не могла голосувати за рішення №1363 від 21.11.2014 року, хоча є в списку депутатів. Депутати ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 повідомили, що вони не були на сесії 21.11.2014 року і не голосували за рішення.

09.02.2015 р. на сесії сільської ради 12 депутатів з 16 присутніх проголосували за відміну рішеня №1363 від 21.11.2014 р., але сільський голова та секретар сільської ради не видали такого рішення. Крім того, 16 депутатів сільської ради підписались у колективній заяві запиті до сільського голови якою просили повторно поставити на голосування питання про відміну рішення №1363 від 21.11.2014 р.. Зазначена заява зареєстрована в сільській раді, проте, сільський голова не ставить на голосування сільської ради, чим грубо порушує п.13 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Окрім цього, ОСОБА_6 17.04.2015 року у ПП ОСОБА_8 розробила технічну документацію на 0,25 га земельної ділянки та подала на затвердження, хоча свій город понад 1,5 га не приватизувала. Позивачу відомо, що при розроблені технічної документації не підписались сусіди, що не мають претензій до меж, а тому ОСОБА_6 переступила сусідів і обманним шляхом вмовила підписатись ОСОБА_15, що ніби він сусід і не має претензій до її будівництва,який потім написав заяву що не є сусідом ОСОБА_6 та відмовляється від свого підпису.

Позивач написав заяву до ОСОБА_7 сільської ради та просив не затверджували на сесії фальшованої технічної документації ОСОБА_6 до рішення суду. Проте, сільський голова ОСОБА_5 виніс на сесію дане питання. 05.11.2015 року під тиском сільського голови на сесії новообрані депутати ухвалили рішення про затвердження технічної документації та передачу у власність для ОСОБА_6 спірної земельної ділянки.

Згідно уточнених позивних вимог (а.с.2 т.2) позивач просить:

Визнати недійсними та скасувати рішення ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області:

№1363 від 21 листопада 2014 року про надання дозволу ОСОБА_6 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,2500 га, в с.Дроздинь по вул.Шевченка, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення;

№1515 від 9 лютого 2015 року про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

№9 від 5 листопада 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:001:0147) та передачу у власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Дродзинь вул.Шевченка, площею 0,2500 га;

ОСОБА_16 прийомки-передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельної ділянки ОСОБА_6 по вул.Шевченка в селі Дроздинь Рокитнівського району Рівненської області та проектну документацію відносно спірної земельної ділянки.

Під час судового розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Посилаючись на норми статтей 116, 119, 123 152,155,158 Земельного кодексу України, ст.46,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 зазначив, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, тому що порушено його право на землю. Відповідно до ст.119 ЗК України позивач має право на спірну земельну ділянку по давності. При передачі земельної ділянки ОСОБА_6 вона не була вилучена у позивача, а позивач не давав такої згоди. При прийнятті оскаржуваних рішень порушена процедура їх прийняття, тому рішення підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, вважає необгрунтованими посилаючись на те, що землями, які знаходяться в межах населеного пункту, розпоряджається сільська рада. Всі рішення сільської ради прийняті відповідно до вимог чинного законодавства. ОСОБА_2 отримав у приватну власність 0,25 га - для будівництва житлового будинку, та 0,34 га для ведення селянського господарства. ОСОБА_2 відмовили у наданні спірної земельної ділянки тому, що на час звернення ця земельна ділянка була надана для ОСОБА_6. згідно її заяви. Рішення про надання ОСОБА_6 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про затвердження проектної документації прийнято більшістю голосів, рішення сільської ради є законними. Довідка радгоспу «Старосільський» не заслуговує на увагу, так як спірна земельна ділянка належала до земель запасу сільської ради.

Відповідач ОСОБА_6 пояснила суду, що спірна земельна ділянка раніше було болотом, всі займали самовільно, ОСОБА_2 також зайняв. У 2013 році ОСОБА_2 запропонував купити спірну земельну ділянку. Тоді вона звернулася до сільської ради із заявою про виділення земельної ділянки під будівництво. Отримала рішення та виготовила проектну документацію. Проектна документація була затверджена на сесії сільської ради, земельна ділянка передана їй у власність. Право власності на землю вона зареєструвала. Позовні вимоги не визнає.

За клопотанням позивача (а.с.64 т.1), до участі у справі було залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного підприємця ОСОБА_8. Проте, ОСОБА_8 в судові засідання не зявився. Суд вважає, що справа може бути розглянута у відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, сторін дослідивши та оцінивши докази, приходить до наступного.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що з 18.04.2002 року по 01.03.2011 року обіймав посаду сільського голови ОСОБА_7 сільської ради. Земельними питаннями у сільській раді займався землевпорядник ОСОБА_18. Коли саме звертався ОСОБА_2 із заявою сказати не може, але рішення приймала сесія сільської ради. Скільки землі було виділено ОСОБА_2 не памятає. За час його головування, конфліктів з питань землі не було.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що з 1997 року по березень 2015 року працював землевпорядником ОСОБА_7 сільської ради. ОСОБА_2 надавали дозвіл на складання технічної документації під будівництво та для ведення особистого селянського господарства та були прийняті рішення про передачу земельних ділянок у власність. Спірна земельна ділянка знаходиться за канавою, одним актом її не можливо було передати у власність, необхідно було виготовляти іншу технічну документацію. ОСОБА_2 не скористався цим, не хотів виготовляти технічної документації, тому що це матеріальні витрати. Пізніше звернувся, але на той час земля була надана для ОСОБА_6. Отримання дозволу ОСОБА_2 на передачу земельної ділянки для ОСОБА_6 не вимагалось, тому що спірна земельна ділянка відносилась до земель запасу сільської ради. Всі питання з приводу землі перед сесією розглядала земельна комісія, всі рішення комісія оформляла протокольно.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що була депутатом ОСОБА_7 сільської ради та була присутня на сесії, коли розглядали питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою для ОСОБА_6. Заяву зачитував землевпорядник, заперечень у депутатів не було, тому було прийнято рішення надати дозвіл. Вона також голосувала. Коли прийнято рішення про передачу у власність земельної ділянки не знає, так як після виборів вона не є депутатом сільської ради.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що є депутатом ОСОБА_7 сільської ради. 21.11.2014 року також голосувала про надання дозволу ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації. Рішення було прийнято більшістю голосів депутатів. Питання затвердження технічної документації виносилось на сесію сільської ради кілька раз. Депутати не хотіли затверджувати, стало відомо, що спірну земельну ділянку займає ОСОБА_2 під огород. Після виборів, 05.11.2015 року на сесії сільської ради розглядалося питання про передачу у власність земельної ділянки для ОСОБА_6 З 22 депутатів 16 проголосували за, вона голосувала проти. Рішення було прийнято більшістю голосів. При розгляді заяви ОСОБА_2 на сесії сільської ради не була. Відомо, що спірна земельна ділянка знаходиться за канавою.

Свідок ОСОБА_10 показала, що була депутатом та була присутня при прийнятті рішення про надання ОСОБА_6 дозволу на складання технічної документації. Вона також голосувала за надання дозволу. При затвердженні технічної документації булу, але не голосувала. У заяві про відміну рішення №1363 не підписувалась, підпис не її. Даної заяви вона не бачила.

Свідок ОСОБА_13 показала, що була депутатом сільської ради, була присутня та голосувала про надання для ОСОБА_6 дозволу на складання проекту землеустрою. Пізніше, до неї в школу приходив ОСОБА_2 із заявою та просив підписати, навпроти свого прізвища вона поставила підпис. Проте, що була написано в заяві сказати не може, оскільки верхня частина аркуша була чиста.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальних громад, у тому числі передача їх у власність громадян та юридичних осіб, належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Встановлено, що 04.11.2014 року ОСОБА_6 звернулася до ОСОБА_7 сільської ради із заявою та просила надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у с.Дроздинь по вул.Шевченка,42-б, площею 0, 25 га (а.с.133 т.1).

Рішення ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №1363 від 21 листопада 2014 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» надано дозвіл ОСОБА_6 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га в с.Дроздинь по вул.Шевченка за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (а.с.134 т.1).

На підставі зазначеного рішення, ОСОБА_6 виготовила проект землеустрою (а.с.39-75 т.2).

Проект землеустрою містить висновкиУправління Держемагентства у Рокитнівському районі Рівненської області від 05.03.2015 року, та Відділу містобудування, архітектури ЖКГ та будівництва Рокитнівської РДА №01-20/1096 від 16.12.2014 року, якими погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2500 га у власність ОСОБА_20 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шевченка с. Дроздинь, Рокитнівського району (а.с. 69,71 т.2).

Відповідно до ОСОБА_16 прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12.12.2014 року межі земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0147 яка знаходиться по вул.Шевченка в с.Дроздинь, Рокитнівського району, площею 0,02500 га, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками (а.с. 72 т.2).

Рішенням ОСОБА_7 сільської ради №9 від 05.11.2015 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га в с.Дроздинь по вул.Шевченка.

З Протоколу сесії ОСОБА_7 сільської ради від 05.11.2015 року вбачається, що 22 обраних присутніми були 21 дупетат. Пр передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 рішення прийнято більшістю голосів ( 16-за, 5 - проти) (Т-1 а.с. 142-144).

Прийняття оскаржуваних рішень більшістю голосів підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_19.

Свідоцтвом про право власності нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2015 року підтверджується, що право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0147, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, за адресою Рівненська область, Рокитнівський район, с.Дроздинь, вул.Шевченка, в с.Дроздинь, Рокитнівського району, зареєстровано за ОСОБА_6 (а.с.76,77 т.2). На даній земельній ділянці ОСОБА_6 побудувала будинок.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 Земельного кодексу України.

На частину належної ОСОБА_6 земельної ділянки, а саме на 0, 12 га, претендує позивач ОСОБА_2, посилаючись на те, що зазначеною земельною ділянкою користується понад 26 років, тому має на її право. У підтвердження зазначених обставин, позивач надав копію довідки радгоспу «Старосільський».

Позивач вважає, що оскаржувані рішення сільської ради є незаконними, просить їх скасувати, оскільки при прийняття рішень було порушено вимоги статей 155,158 Земельного кодексу України та ст.46,59 Закону України «Про місцеве самоврядування». Також, позивач просить скасувати акт прийомки-передачі межових знаків та проекту землеустрою ОСОБА_6 від 05.11.2015 року, які оформлені на підставі незаконних рішень.

Згідно довідки радгоспу «Старосільський» № 64 від 27.05.1988 року, ОСОБА_2 дозволено розробити земельну ділянку 0,12 га згідно поданої заяви в с. Дроздинь вул. Шевченка, для сінокосу та ведення сільського господарства (Т-1 а.с. 12).

Свідок ОСОБА_21 показала суду, що спірну земельну ділянку займала давно під город, за це розраховувалась з ОСОБА_2 городиною. Земельна ділянка належить ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_22 показав суду, що спірну земельну ділянку батьку надав директор радгоспу ОСОБА_23 для ведення сільського господарства. Земельна ділянка належала батькам, на даний час брату. Він також її обробляв.

Рішенням ОСОБА_7 сільської ради №1515 від 09 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в звязку з тим, що дана земельна ділянка, на яку він претендує, надана іншій особі .

У відповідності до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 Кодексу передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходження земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч. 7 вказаної статті районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Посилання сторони позивача на заяву депутатів про відміну рішення №1363 від 21.11.2014 року (а.с.14 т.1) не заслуговують на увагу суду, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що у заяві про відміну рішення №1363 не підписувалась, підпис не її. Даної заяви вона не бачила. Свідок ОСОБА_13 показала, що до неї в школу приходив ОСОБА_2 із заявою та просив підписати, навпроти свого прізвища вона поставила підпис. Проте, що була написано в заяві сказати не може, оскільки верхня частина аркуша була чиста.

У судовому засіданні було встановлено, що заяви-підтвердження окремих депутатів (а.с.16-20), на які покликається представник позивача ОСОБА_3, написані представником позивача ОСОБА_3.

Також, суд не приймає до уваги довідку радгоспу «Старосільський» № 64 від 27.05.1988 року, згідно якої ОСОБА_2 дозволено розробити земельну ділянку 0,12 га згідно поданої заяви в с. Дроздинь вул. Шевченка, для сінокосу та ведення сільського господарства, оскільки зазначена довідка не є правовстановлюючим документом.

Інших належних та допустимих доказів, які підтверджують законність володіння, розпорядження чи користування спірною земельною ділянкою, позивачем ОСОБА_2 суду не надано і в суд таких доказів не здобуто.

Крім того, судом встановлено, що за заявами ОСОБА_2 06.11.2008 року, ОСОБА_7 сільська рада надала ОСОБА_2 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність (а.с.26,27 т.2).

Рішенням ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району №1021 від 07.07.2014 року затверджено проект землеустрою щодо земельної ділянки, та перено у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в с. Дроздинь по вул. Шевченка, Рокитнівського району, земельну ділянку площею 0,3431 га (а.с.28 т.2) .

Рішенням ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району №617 від 04.12.2013 року затверджено технічну документацію щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Дроздинь по вул. Шевченка, Рокитнівського району, земельну ділянку площею 0,2500 га (а.с.29 т.2) .

Враховуючи обставини справи та правові норми, суд прийшов до висновку що при наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі земельної ділянки у власніть ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільською радою було дотримано визначену законом процедуру. З огляду на зазначене відсутні підстави для визнання недійсними та скасування оскаржуваних рішень ОСОБА_7 сільської ради.

Вимоги про скасування ОСОБА_16 прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12 грудня 2014 року та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 є похідною вимогою, а відтак є такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ухвали суду від 11.08.2016 року позивачу ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору у розмірі 1102, 40 гривень до ухвалення судового рішення у справі. За вказаних обставин, зазначена сума судового збору підгягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний підприємець ОСОБА_8, про скасування рішень ОСОБА_7 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області №1363 від 21 листопада 2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», №1515 від 9 лютого 2015 року «Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою», №9 від 5 листопада 2015 року «Про передачу земельної ділянки у власність», ОСОБА_16 прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 12 грудня 2014 року та Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 1102,40 (одна тисяча сто дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис ) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2017 року.