Справа № 285/2782/16-ц
провадження у справі № 2/0285/165/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………Літвин О.О.

секретаря……………………Янкової Л.П.

за участю сторін:

позивачки……………………ОСОБА_4

відповідача…………………..ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття доньки ОСОБА_5, а затим в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно до повноліття сина ОСОБА_6.

В обґрунтування позову зазначила, що після розірвання шлюбу їх спільні діти повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки є інвалідом і отримує пенсію та доходи від різного роду підробітку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив та погодився сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 14.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано, їх спільних неповнолітніх дітей залишено на вихованні матері.

Після розірвання шлюбу домовленості про утримання спільних дітей сторони не досягли.

Відповідач є молодою особою 30 років; знаходиться на обліку в Рівненському об'єднаному Управлінні ПФУ та отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 1 347 грн. та на обліку в міському управлінні праці та соціального захисту м. Рівне, де також отримує державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства ІІІ групи в розмірі 1 247 грн.; не достатньо приймає участі у вихованні своїх дітей; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує, відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей може бути покладений виключно на їх матір.

Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (відповідно до ст. 7 Закону: 1689 грн. - для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2017 року); визнання відповідачем позову; потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, - суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Це відповідатиме як інтересам обох дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання спільних неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне їх утримання.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2016 року до повноліття доньки ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_4, а затим в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині - в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.О. Літвин