Справа №: 272/1189/16-ц
Провадження № 2/272/64/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді: Карповця В.В.

при секретарі: Степанчук Т.В.

за участю позивачки: ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2.

за участю відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2), якому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5086га.

На час смерті батька позивачці було лише 10 років, тобто вона була малолітньою. Так як батьки позивачки розлучились, то вони з мамою проживали окремо і навіть в іншому районі. Змоги спілкуватись з батьком у позивачки не було. Поки їй не виповнилось 18 років змоги спілкуватись з батьковими родичами у неї також не було.Про те, що після смерті батька лишилась спадщина, їй ніхто не розповідав, поки у березні 2016 року вона не приїхала в с.Любимівка Андрушівського району до своїх тіток та дізналася, що після смерті батька лишилась земельна ділянка.

Попередньо позивачка намагалась оформити свої спадкові права через нотаріуса, проте отримала відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом державного нотаріуса Андрушівської державної нотаріальної контори. А отже, вона не може реалізувати своє право на отримання спадщини в позасудовому порядку. Позивачці стало відомо, що спадщину після смерті її батька прийняв її дід ОСОБА_7, скривши той факт, що ще є спадкоємці. В свою чергу вказану земельну ділянку дід заповів своїм дочкам, а тіткам позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після смерті діда ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тітки прийняли спадщину на спірну земельну ділянку.

Просила суд визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на земельну ділянку площею 6,5086 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_6, яка розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року на земельну ділянку площею 6,5086 га, яка розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району. Також просить суд, визнати за ОСОБА_8, право власності на 1/2 земельної ділянки площею 6,5086 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, яка розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували з підстав викладених в письмових запереченнях.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечувала з підстав того, що вимоги безпідставні, посилаючись на те, що матері позивачки ОСОБА_9, було відомо про наявність спадщини після смерті ОСОБА_10, але вона свідомо відмовилась від прийняття спадщини, тому спадщину і прийняв батько відповідачів ОСОБА_7

Заслухавши пояснення сторін, вислухавши пояснення свідка: ОСОБА_9, дослідивши матеріали спадкових справ №583 від 06.10.2008 року та №243/2011 від 19.07.2011 року, матеріали цивільної справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи із наступного.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження померлий ОСОБА_10 є батьком позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,5086 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 (а.с.11). На час смерті батька позивачці виповнилось 10 років (а.с.8). 06.10.2008 року із заявою про прийняття спадщини до Андрушівської держнотконтори після смерті ОСОБА_10 звернувся батько померлого ОСОБА_7 (а.с.25). 20.02.2009 року ОСОБА_7 подав до Андрушівської держнотконтори заяву в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його сина ОСОБА_10, вказавши при цьому, що інших спадкоємців не має (а.с.27). 20.02.2009 року ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,5086 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району, яка належала померлому ОСОБА_10 на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 (а.с.28). 04 травня 2010 року ОСОБА_7 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Любимівської сільської ради, розміром 6,5086 га серії НОМЕР_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №359 від 20 лютого 2009 року (а.с. 83). 04 лютого 2011 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). За життя ОСОБА_7 склав заповіт, згідно з яким заповів все належне йому майно в рівних частках своїм дітям ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (а.с.33). 15 травня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом по 1/2 частці земельної ділянки розміром 6,5086 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району (а.с.34).

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги були позивачка та батьки спадкодавця ОСОБА_10.

На час смерті батька ОСОБА_10 позивачці ОСОБА_1 було лише 10 років, тобто вона була малолітньою, а тому є такою, що прийняла спадщину так, як це передбачено ч.4 ст. 1268 ЦК України, яка визначає, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Ця ж норма міститься і у п.3.9 глави 9 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №295/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Від прийняття спадщини, яка належить позивачці як малолітній на час її відкриття, ні вона, ні її мама ОСОБА_9 не відмовлялись, оскільки в матеріалах справи відсутня її письмова заява.

Враховуючи, що спадщину після смерті ОСОБА_10 прийняв лише його батько ОСОБА_7, позивачці повинна належати 1/2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її батьку ОСОБА_10, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Суд стягує з відповідачів на користь позивачки судові витрати понесені позивачкою при подачі позовної заяви до суду в солідарному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 392, 1261, 1267, 1268, 1301 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду №3 від 01.03.2013 року, ст.ст.8,10,11,15, 60-61,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом ВМС №061886, зареєстроване в реєстрі №359, видане 20.02.2009 року державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на земельну ділянку площею 6,5086 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_6, яка розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВРС №495303, зареєстроване в реєстрі за № 421, видане 15.05.2012 року державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом ВРС №495304, зареєстроване в реєстрі за № 423. видане 15.05.2012 року державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року на земельну ділянку площею 6,5086 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ 530777.

Визнати за ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) право власності на 1/2земельної ділянки площею 6.5086 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, яка розташована на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2037,17 грн в солідарному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. В. Карповець