Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 333/864/16 Головуючий у 1 інстанції Боровікова А.І.
Провадження № 22-ц/778/271/17 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.

Трофимової Д.А.,

за участі секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення у регресному порядку грошової суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» звернулося до суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення у регресному порядку грошової суми.

В позові зазначало, що 10.07.2015 року о 16-00 годині на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь, в с. Комишуваха, Оріхівського району, Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Згідно постанов Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та Пологівського районного суду Запорізької області, водії вказаних транспортних засобів ОСОБА_3 і ОСОБА_5 були визнанні винуватими у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуті до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідно.

Відповідальність ОСОБА_3, як водія, який на момент скоєння ДТП керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхувальник за договором третя особа - ОСОБА_4.).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, було завдано технічних пошкоджень. Розмір шкоди був визначений відповідною експертизою та склав 22 680 грн. 69 коп. Враховуючи умови полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та факт скоєння ДТП за обопільною виною водіїв двох транспортних засобів, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» сплатило власнику пошкодженого автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, страхове відшкодування у сумі 10 340 грн. 35 коп.

В свою чергу, ОСОБА_3 у порушення п.33.1 ст.31 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово не надав до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Зазначене письмове повідомлення відповідач надав лише 21.07.2015 року.

Враховуючи, що відповідно до вимог пп.«ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього закону, тому ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» просить з ОСОБА_3 стягнути грошову суму у розмірі 10 340 грн. 35 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_4 є володільцем автомобіля ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1.

Автомобіль ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6

16.01.2015р. ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» та ОСОБА_4 уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/26363), за умовами якого ПАТ «СК «Юнівес» застрахувало відповідальність власника автомобіля ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок заподіяння ним шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 17.01.2015р. до 16.01.2016р. включно.

10.07.2015р. близько 16 години 00 хвилин на автодорозі Запоріжжя-Маріуполь, с. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ р/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.08.2015р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

ОСОБА_3 письмово повідомив ПАТ «СК «Юнівес» про настання дорожньо-транспортної пригоди 21.07.2016р.

У грудні 2015 року ПАТ «СК «Юнівес» виплатило власнику ВАЗ р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 10 340,35 грн. страхового відшкодування.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням транспортних засобів.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону № 1961-ІV).

Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-ІV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. 38.1.1 «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону № 1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Встановлений статтею 33 Закону № 1961-ІV обов'язок особи письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди надає останньому можливість перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Матеріали справи вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5, внаслідок чого власнику ВАЗ р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 завдано майнової шкоди.

Власник автомобіля ВАЗ р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «СК «Юнівес», уклавши з останнім договір страхування на користь третіх осіб, яким страховик зобов'язаний був здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, ОСОБА_6 звернувся до позивача, який виплатив йому страхове відшкодування.

Факт настання даного страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, а відповідач як особа, що винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнута до адміністративної відповідальності. Сам позивач визнав вказану подію страховим випадком і добровільно виплатив ОСОБА_6 страхове відшкодування.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що сам по собі факт неповідомлення або несвоєчасне повідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про задоволення позову, яке в своїй основі мусить базуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, а тому спори мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 16 вересня 2015 року (справа № 6-284цс15), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами при застосуванні вказаних норм права.

Отже, висновок суду першої інстанції про безпідставність позову ПАТ «СК «Юнівес» є правильним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даний висновок суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» - відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: