Справа № 145/154/17
Провадження №2/145/308/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"27" лютого 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

вирішив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що з відповідачем перебувала в шлюбі.

В шлюбі у них 13 березня 2009 року народився син - ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею.

Вона працює в ПрАт «Гніванський завод СЗБ» кранівником. Її щомісячний заробіток становить приблизно 2066 грн. в місяць. Цього доходу недостатньо для забезпечення її мінімальних потреб та потреб сина, так як сума доходу є меншою прожиткового мінімуму для двох осіб.

Їхня сім'я перебуває в важкому матеріальному становищі, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач працює в ТОВ «Гніванський гранітний кар'єр» водієм. Він має стабільний дохід і може надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 13. 03. ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно до повноліття сина.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила, просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до повноліття сина з підстав, викладених в заяві, зазначивши, що власної нерухомості, транспортних засобів не має.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що він працює ТОВ «Гніванський гранітний кар'єр», його середньомісячна заробітна плата становить 3500 грн. в місяць, інших утриманців не має, здоровий.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити, так як це не суперечить за закону та не порушує інтереси інших осіб, виходячи з наступного.

11.08.2008 року сторони уклали шлюб. Шлюб зареєстрований виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району, актовий запис №115 (а.с. 9).

Рішенням Тиврівського районного суду від 13.06.2016 року шлюб між ними розірвано (справа № 145/889/16-ц). Рішення набрало законної сили 24.06.2016 року (а.с.2).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3).

Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою КП «Гніваніводопостач» від 08.02.2017 року.

Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідач має постійне місце роботи, працездатний, інших утриманців не має, а тому суд вважає за можливе визначити аліменти в частці від доходу в розмірі 1/3 частки.

Згідно Закону України п.3 ч.1 ст. 5 «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Тому, судовий збір, з урахуванням мінімального розміру судового збору за позов майнового характеру, що становить 640 грн., слід стягнути з відповідача в прибуток держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 141, 180-183 СК України, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства",

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 13.03.2009 року в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.02.2017 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіосак Н. О.