Справа №560/1328/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Крупове по вул.Центральна,31 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 19 квітня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_7, померлого 11 травня 2000 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 травня 2000 року помер її чоловік ОСОБА_7, який за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Крупове по вул.Центральна,31 Дубровицького району Рівненської області. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, так як заповіту він не залишив. Вона весь час проживала з ОСОБА_7 в їхньому будинку, з яким вела спільне господарство. доглядала його до дня смерті, якого і поховала, де продовжує проживати після його смерті. Однак, юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець ОСОБА_7 є власником житлового будинка, який розташований в с.Крупове по вул.Центральна,31 Дубровицького району. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з його смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися. У своїх заявах просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок приватним нотаріусом Дубровицького нотаріального округу Рівненської області позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.5) ОСОБА_7 помер 11.05.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №7.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_7 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Центральна,31 в с.Крупове Дубровицького району, що підтверджується довідкою виконкому Мочулищенської сільської ради №1204 від 13.12.2016 року(а.с.10).

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої Мочулищенською сільською радою 13.12.2016 року (а.с.9) в погосподарській книзі №6 особовий рахунок №010032-1 будинок №31 по вул.Центральна в с.Крупове рахується за ОСОБА_7.

Оскільки на день смерті ОСОБА_7 в будинку №31 по вул.Центральна в с.Крупове Дубровицького району була зареєстрована ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №1204 від 13.12.2016 року (а.с.10), довідкою №1207 від 13.12.2016 року (а.с.12), остання, у відповідності до ст.549 ЦК України, в редакції1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини, вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 своїх спадкових прав на вказаний житловий будинок не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1952 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_7 набув право власності на житловий будинок №31 по вул.Центральна в с.Крупове, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_7 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Крупове по вул.Центральна,31 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 19 квітня 2016 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_7, померлого 11 травня 2000 року..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_8