Провадження №2/760/2707/17;
Справа 760/1429/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнка Віктора Петровича про скасування постанови нотаріуса та зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в якому просять суд:

скасувати постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнка Віктора Петровича від 27.11.2014 вих. 180/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом;

встановити факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщини після померлої ОСОБА_4 у вигляді відповідних часток земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1;

зобов?язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнка Віктора Петровича видати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2;

зобов?язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнка Віктора Петровича видати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на ? частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зокрема, згідно п.п. 3, 5, 6 ч.1 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Так, позивачі стверджують, що земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0395 га було отримано спадкодавцем (ОСОБА_4.) в результаті виділення належної їй ? частини із земельної ділянки площею 0,0789 га кадастровий номер НОМЕР_3, що належала спадкодавцеві та її сестрі ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, однак на підтвердження вищезазначеного позивачами доказів не зазначено.

Крім того, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1600 грн.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачами заявлено чотири самостійні немайнові вимоги.

Проте позивачами доказів сплати судового збору не надано. Натомість, позовна заява містить поисилання на те, що: «у випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. Отже розмір судового збору становить 640,00 грн. та є сплаченим до подання позову у повному обсязі.» Однак, в матеріалах позовної заяви взагалі відсутні документи на підтвердження сплати будь-ким з позивачів судового збору, а також доказів на підтвердження обставин щодо звільнення одного з позивачів від сплати судового збору, що позбавляє суддю можливості перевірити твердження позивачів та виконання імперативних вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, даний позов не відповідає вимогам ст. 120 ЦПК України, оскільки позивачам додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї в одному примірнику, однак не надано копію позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до позовної заяви для відповідача.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авдієнка Віктора Петровича про скасування постанови нотаріуса та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: