Справа № 570/461/17
Номер провадження 2/570/736/2017
У х в а л а

08 лютого 2017 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., перевіривши виконання вимог ст.ст.119-120 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дубенського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна та зняття арешту, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла зазначена позовна заява.

При підготовці позовної заяви допущені такі недоліки, що позбавляють суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її, розглянути та винести рішення.

Подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, яка визначає, що позовна заява подається до суду в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позивачка просить суд зняти арешт з майна, що їй належить. Згідно доданих документів, обтяження на майно було накладене у звязку з виникненням боргу, і згідно Інформаційної довідки в ній наявні інформація про кредитора, на користь якої був накладений арешт. Заявляючи вимогу про зняття арешту з майна позивачка не зазначила дану особу як відповідача, адже спір стосується безпосередньо його прав.

Згідно позовної заяви, позивачка просить суд витребувати докази вартості майна. Але вона не надала доказів того, що в неї є труднощі з отримання такої інформації. Адже, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

А без зазначення вартості майна не можливо визначити суму позову, а відтак, визначити розмір судового збору, що підлягає до сплати.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» (№ 3674-VI) визначено обєкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. У випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди (пункти 10, 12, 13 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Так, позивачка заявила дві позовні вимоги. За одну з них слід сплатити судовий збір у розмірі 320 грн. (позов немайнового характеру зняття арешту з майна), а за іншу слід сплатити судовий збір як за майновий спір (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У зв`язку з тим, що реквізити заяви не додержані, суддя згідно ч.1 ст.121 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Строк для виправлення недоліків визначений ЦПК України.

Якщо позивачка виконає зазначені вимоги, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертатиметься позивачці.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дубенського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна та зняття арешту - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали зазначити ще одного відповідача, сплатити судовий збір у належному розмірі.

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.