Справа № 161/611/17
Провадження № 2/161/1240/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 29.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 20625,67 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 30.11.2016 року та судові витрати у справі.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, суду пояснив, що не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 556,93 грн. та один із штрафів, в решті вимог просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи судом встановлено, що 29.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання кредиту фізичним особам.

Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, з якої вбачається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

В порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник не повертає кредит, не сплачує відсотки та інші витрати за кредитним договором, тобто порушує свої зобовязання перед банком, у звязку з чим згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 30.11.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 20625,67 грн., з яких : 556,93 грн. - заборгованість за кредитом, 15020,37 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 3590 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 958,37 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості.

Однак, позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, одночасне стягнення з позичальника пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором є неправомірним.

Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29.10.2010 року станом на 30.11.2016 року в розмірі 15577,30 грн. та 1378 грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст.526, 549, 551, 634, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57- 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () 15 577,30 грн. (п'ятнадцять тисяч пятсот сімдесят сім грн.. 30 коп.) заборгованості за кредитним договором від 29.12.2010 року станом на 30.11.2016 року, яка складається: 556,93 грн. (пятсот пятдесят шість грн.. 93 коп.) - заборгованість за кредитом, 15020,37 грн. (пятнадцять тисяч двадцять грн.. 37 коп.) заборгованість по процентах за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк