06.02.2017 Справа № 171/1677/15-ц
Справа № 171/1677/15-ц
Провадження № 2/756/521/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарях - Алфьорової С.В., Мозговому В.В., Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсними,

в с т а н о в и в:

у липні 2015 року позивач звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у серпні 2014 року помер рідний племінник позивача. На час відкриття спадщини спадкоємцями третьої черги є позивач та ОСОБА_2 Відтак, позивач вважала, що спочатку із заявою про прийняття спадщини мають звертатися спадкоємці першої та другої черги, тобто діти чи дружина спадкодавця. Приблизно у березні місяці 2015 року позивачу стало відомо, що спадкоємці попередніх черг спадкування до нотаріальної контори не звертались, тому після спливу 6 місяців позивач в трьохмісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи позивачу стало відомо, що спадкоємиця ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 До складу спадкової маси увійшли автомобіль марки ЗАЗ, 1993 року випуску, садовий будинок та земельна ділянка, які розташовані по АДРЕСА_2. Крім того, позивач посилалася на відсутність у неї документів, які підтверджують родинний зв'язок з спадкодавцем, свідоцтва про смерть племінника, що завадило їй реалізувати право на отримання у власність спадкового майна.

За таких обставин, позивач просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 є рідною тіткою ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку для ведення садівництва, загальною площею 0,0623 га, та садовий будинок з відповідними господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, визнати за позивачем право власності на 1/2 частку у праві власності на автомобіль марки ЗАЗ, моделі 1102, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 16 березня 2015 року № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_3 державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори. (а.с. 85-88)

До початку розгляду справи по суті в порядку, передбаченому ст. 31 ЦПК України, представник позивача просив прийняти до розгляду позовну заяву з уточненими вимогами, в якій просив додатково до заявлених вимог поновити строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, посилаючись, при цьому, на пропуск такого строку. В той час як при зверненні до суду позивач вказала, що нею строк для прийняття спадщини не пропущений.

Приймаючи до уваги те, що в уточненій позовній заяві позивачем одночасно змінено предмет та підстави позовних вимог, судом відмолено у прийнятті до розгляду вказаної позовної заяви та роз'яснено представнику позивача право звернутися з таким позовом в іншому позовному провадженні. (а.с. 139-143, 157-159)

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов. Позивач ОСОБА_1 пояснила, що про смерть ОСОБА_4 вона дізналася ввечері ІНФОРМАЦІЯ_6 року, до неї зайшла племінниця повідомила, що її сестра ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїдуть до м. Києва дізнаватися про поховання. В день поховання ОСОБА_1 прийшла у двір ОСОБА_2, позивач була присутня при захороненні ОСОБА_4 Позивач вважала, що у племінника є дружина, яка мала прийняти спадщину. Під час захоронення дружину ОСОБА_4 не бачила, з дружиною позивач була знайома, однак з нею не спілкувалася, про розлучення їй нічого не було відомо. Приблизно за 15 років до смерті ОСОБА_4 останній припинив приїздити в гості до позивача, вони спілкувалися лише по телефону. Дітей у ОСОБА_4 не було. У квітні 2015 року позивач від родички дізналася, що родина ОСОБА_2 отримали спадщину. У зв'язку з чим позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, почала збирати документи для отримання спадщини.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначили, що позивач пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини, позивачу було відомо про відсутність спадкоємців І та ІІ черг.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року їй зателефонували з міліції, розповіли про смерть ОСОБА_4 Відповідач поїхала до м. Києва, отримала усі необхідні документи для поховання. ОСОБА_4 поховали в с. Нива Трудова, на похованні були присутні родичі, у тому числі: ОСОБА_1 та двоє її онуків. Спадкоємців І та ІІ черг у ОСОБА_4 немає, він розлучився з дружиною у 2005 році, дітей у нього не було. Відповідач ОСОБА_3 підтвердила родинний зв'язок між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, позивач є рідною тіткою спадкодавця.

Свідок ОСОБА_5 під час допиту у судовому засіданні повідомив, що позивач є його тіткою, вона була присутня під час захоронення ОСОБА_4 Позивачу було відомо про сімейний стан ОСОБА_4, він був розлучений, його мати померла, а батька не було. ОСОБА_1 є рідною тіткою ОСОБА_4 За своє життя ОСОБА_4 розповідав про розлучення з дружиною, поділ спільного майна. На похоронах ОСОБА_4 були присутні багато родичів. Про наявність спадкового майна було відомо усім родичам.

Свідок ОСОБА_6 під час допиту у судовому засіданні повідомив, що позивач є тіткою свідка, а ОСОБА_4 був його двоюрідним братом. Свідок за життя ОСОБА_4 постійно спілкувався з своїм братом, допомагав йому перевозити речі, брат проживав у нього в с. Нива Трудова. Свідок був присутній при захороненні ОСОБА_4, займався організацією поховання. На похованні була присутня ОСОБА_1, онуки позивача, родина ОСОБА_5, ОСОБА_1 повідомила, що не може допомогти з похованням. На момент смерті ОСОБА_4 був розлучений, дітей у нього не було, про що було добре відомо позивачу. В день поховання родичі обговорили питання прийняття спадщини, родина ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини, ОСОБА_1 також зазначила, що не буле приймати спадщину після смерті ОСОБА_4

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Київ помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 серпня 2014 року. (а.с. 25)

На день відкриття спадщини спадкодавець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

До складу спадкового майна увійшли автомобіль марки ЗАЗ, модель 1102, 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, земельна ділянка, площею 0,0623 га, призначена для ведення садівництва, розташована на АДРЕСА_2, а також садовий будинок АДРЕСА_2.

Вказане майно набуто спадкодавцем за його життя, що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05 квітня 2007 року, договору купівлі-продажу садового будинку від 15 жовтня 2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 жовтня 2007 року, серія НОМЕР_5. (а.с. 36-37, 42-43, 53-54)

У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України)

За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

За приписами ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як убачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Київ помер ОСОБА_4 На час відкриття спадщини він набув право власності на автомобіль, садовий будинок та земельну ділянку, що розташовані в Оболонському районі м. Києва.

ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіт не залишив, тому спадкування щодо його майна здійснюється за законом. Серед можливих спадкоємців з ОСОБА_4 за однією адресою ніхто не проживав.

Із заявами до нотаріальної контори звернулися відповідач ОСОБА_2, яка є рідною тіткою спадкодавця, відповідач ОСОБА_3, яка є двоюрідною племінницею ОСОБА_4, та позивач ОСОБА_1

07 листопада 2014 року до 21-ої київської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного дядька ОСОБА_4 (а.с. 23)

11 грудня 2014 року до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 із заявою про відмову від спадщини, в якій вона повідомила, що відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого племінника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 (а.с. 24)

27 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого племінника як спадкоємиця третьої черги.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1 встановлено факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_1, 1941 року народження, є рідною тіткою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. (а.с. 7-8, 89-90)

В обґрунтування наявності родинного зв'язку з спадкодавцем позивач долучила до матеріалів справи наступні докази.

08 березня 1972 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_7, дівоче прізвище позивача до укладення шлюбу - ОСОБА_4.

Згідно з випискою з погосподарської книги в родині ОСОБА_8 проживали дочки ОСОБА_9, 1928 року народження, ОСОБА_10, 1929 року народження, ОСОБА_11, 1941 року народження. (а.с. 151-152)

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року у с. Ленінське, Апотослівського району, Дніпропетровської області, мати - ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження та актовим записом про смерть від 25 серпня 2014 року № 14435. (а.с. 28-29)

Відповідно до посвідки про народження матір'ю ОСОБА_9, 1928 року народження, є ОСОБА_8. (а.с. 30)

Крім того, відповідач ОСОБА_3 підтвердила у судовому засіданні, що позивач є рідною тіткою померлого ОСОБА_4

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин.

Щодо визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна за позивачем судом встановлено наступне.

Спадщина щодо майна померлого ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Протягом наступних шести місяців із заявами до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 є рідною тіткою спадкодавця, тобто спадкоємцем ІІІ черги, підтвердила факт родинного зв'язку з померлим належними доказами, які містяться в матеріалах спадкової справи. Відповідач ОСОБА_2 як спадкоємець ІІІ черги за законом скористалася своїм право, передбаченим ст. 1274 ЦК України, відмовилася від прийняття спадщини на користь відповідача ОСОБА_3, яка є племінницею спадкодавця та спадкоємицею V черги.

Відповідач ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини позивача ОСОБА_1 надійшла до нотаріальної контори 27 квітня 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно, позивач вказує, що нею не пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки вона звернулася до нотаріальної контори в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 1270 ЦК України. Позивач вважала, що спадщину після смерті ОСОБА_4 мала прийняти дружина останнього. Разом з тим, позивач не надана жодних доказів на підтвердження таких обставин.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, був розірваний 23 червня 2005 року.

Позивач була присутня під час захорошення ОСОБА_4, організацією поховання займалася відповідач ОСОБА_3 разом зі своїм батьком. Дружини ОСОБА_4 на похованні не було. З кінця 90-х років позивач та померлий ОСОБА_4 спілкувалися лише в телефонному режимі. З дружиною спадкодавця позивач була знайома, однак вони не спілкувалися. Позивач стверджує, що про розірвання шлюбу, укладеного ОСОБА_4, вона дізналася лише через вісім місяців після відкриття спадщини. Разом з тим, у заяві про прийняття спадщини ОСОБА_1 вказує про відсутність спадкоємців попередніх черг, які б прийняли спадщину. При зверненні до нотаріальної контри ОСОБА_1 не посилається на те, що вона чекала поки спадкоємці І та ІІ черг приймуть або відмовляться від прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_4

Аналіз положень частини другої статті 1270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що для продовження строку прийняття спадкоємцем спадщини необхідна наявність спадкоємців попередніх черг, у даному випадку І або ІІ черг. Якщо таких спадкоємців немає, то у спадкоємця ІІІ черги право на спадкування виникає відразу після відкриття спадщини.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом є передчасними та підлягають вирішенню лише після визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене, суд вирішує позов ОСОБА_1 задовольнити частково, встановити факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. в рівних частках, а також у зв'язку з неповною сплатою судового збору суд вирішує стягнути з позивача в дохід держави судовий збір у сумі 974,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсними - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження: с. Нива-Трудова, Апостолівського району, Дніпропетровської області, є рідною тіткою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок в рівних частках.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко