Справа № 359/8126/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/4238/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 7 27.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Шуляка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та обґрунтовує його тим, що він був власником садового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами , який знаходиться за адресою : Київська область, Бориспільський район , Гнідинська сільська рада , садівниче товариство «Святище - 2» , вулиця Міжозерна будинок № 6 літера «А-2» загальною площею 356,9 кв.м. разом з надвірними господарськими спорудами : колонка питна (літера «К»), яма вигрібна (літера «Л»), огорожа № 1-3, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,1200 га (кадастровий номер :04:002:0231).

29 липня 2013 року вищевказане домоволодіння Позивача було реалізовано в результаті проведення прилюдних торгів у рамках виконавчого провадження № 34788951 переможцю торгів ОСОБА_5. 4 березня 2014 року ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_2 ОСОБА_3 договір купівлі продажу , за яким ОСОБА_5 відчужила у власність відповідача спірний садовий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами.

30.08.2016 року рішенням Апеляційного суду Київської області по справі № 359/9629/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Нива В.Ш.», Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС , Головного управління юстиції у м. Києві та ОСОБА_5 було визнано недійсними прилюдні торги та протокол проведення прилюдних торгів , акт державного виконавця про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах. Позивач вважає , що ОСОБА_5 не набула права власності на вищезазначене майно та не мала права відчужувати його у власність ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить суд витребувати зазначене нерухоме майно з незаконного чужого володіння , що знаходиться за адресою вул. Міжозерна , 6 СТ « Святище 2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

Рішенням Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року позов задоволено, витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 садовий будинок з надвірними будівлями по вул. Міжозерна 6 в садівничому товаристві «Святище -2» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району; стягнуто з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору у розмірі 6890 гривень.

У апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 просить рішення Бориспільського міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовної заяви від 19.10.2016 року про витребування у набувача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та передання власнику ОСОБА_4 (РНОКПП : 215661170, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) садовий будинок, який знаходиться за адресою Київська область, Бориспільський район , Гнідинська сільська рада , садівниче товариство «Святище - 2» , вулиця Міжозерна будинок № 6 літера «А-2» загальною площею 356,9 кв.м. разом з надвірними господарськими спорудами : колонка питна (літера «К»), яма вигрібна (літера «Л»), огорожа № 1-3, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 0, 1200 га (кадастровий номер :04:002:0231). Апелянт посилається на порушення судом I інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме з підстав пропуску строку позовної давності та визначення судом початку перебігу строку позовної давності та отримання судом копій письмових доказів, замість оригіналів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим , що ОСОБА_5 не набула права власності на спірний садовий будинок з надвірними спорудами, так як, публічні торги на яких ОСОБА_5 придбала садовий будинок з надвірними будівлями, рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року , залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2016 року були визнані недійсними , а отже, відчуження садового будинку з надвірними спорудами було здійснено всупереч положень статті 319 ЦК України. З огляду на це, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, так як нерухоме майно придбано у особи , яка не мала права його відчужувати , а докази на підтвердження того, що відповідач знав або міг знати , що ОСОБА_5 не мала права відчужувати вказаний обєкт нерухомого майна відсутні .

Підстав для застосування строку позовної давності суд першої інстанції не знайшов, посилаючись на те, що інформація про право власності відповідача на спірний садибний будинок була внесена до Державного реєстру прав на нерухоме майно 4 березня 2016 року, а ОСОБА_7 звернувся до суду 19 жовтня 2016 року, не пропустивши трирічний строк позовної давності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння , оскільки публічні торги та протокол про проведення публічних торгів, на яких відбулось відчуження спірного садибного будинку були визнані недійсними , а отже , і торги вважаються недійсними із початку їх проведення . Це свідчить про те, що ОСОБА_5 не набула у власність садовий будинок , а, отже, не мала права його відчужувати, а докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 знала або могла знати , що ОСОБА_5 не мала права відчужувати вказаний спірний садовий будинок у справі відсутні .

Таким чином, колегія суддів погоджується , що суд першої інстанції, вірно встановив, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, у порядку ст.. 388 ЦК України, відповідно до якої майно, за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати , про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння ; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння ; вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння , не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Рішенням суду 1 інстанції із посиланням на рішення Апеляційного суду Київської області 30 серпня 2016 року встановлено , що ОСОБА_4 навіть не знав про те, що його садовий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами був відчужений у власність ОСОБА_5, так як публічні торги були проведені без повідомлення ОСОБА_4 (а.с. 5-11) . Це свідчить про те , що вказаний обєкт нерухомого майна вибув із володіння позивача поза його волею.

Тому, із врахуванням п . 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні розмежовувати , коли майно придбано за договором в особи , яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст.. 388 ЦК України звернутись до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача , а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним .

Таким чином, власник майна ОСОБА_4 правомірно звернувся до суду із витребуванням належного йому нерухомого майна із чужого незаконного володіння.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги про те, що початок перебігу строку позовної давності має початися із 09 серпня 2013 року, так як на цю дату ОСОБА_5 одержала свідоцтво про право власності на нерухоме майно , посвідчене приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 про право власності на спірний садовий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами ,не знаходять свого підтвердження, так як правовідносини між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3 виникли з моменту набуття права власності останньою, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, а не з моменту отримання чи навіть державної реєстрації свідоцтва про право власності на садибний будинок третьою особою ОСОБА_5

Інші доводи апеляційної скарги , висновків суду першої інстанції викладених в рішенні , не спростовують.

На підставі вищевикладеного , колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: