Справа № 202/6942/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

13 лютого 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши свої вимоги, позивач зазначає, що 26 вересня 2016 року між нею і ОСОБА_2 був укладений у простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до п. 1.1 договору сторони зобов'язуються в строк до 18 години 00 хвилин 26 жовтня 2016 року укласти у письмовій формі та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вказаного об'єкта нерухомості. Згідно з п. 2.2 договору до його підписання вона передала відповідачу аванс у розмірі, еквівалентному 2000 доларів США. В обумовлений строк договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ними не був укладений. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму отриманого авансу в розмірі 54300 грн., що еквівалентно 2000 доларів США, а також понесені нею витрати по сплаті судового збору на загальну суму 826 грн. 80 коп.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені, заперечень проти позову не надали, тому суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 26 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений у простій письмовій формі договір, згідно з пунктом 1.1 якого сторони зобов'язалися на умовах визначених цим договором у строк до 18 години 00 хвилин 26 жовтня 2016 року укласти в письмовій формі та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 2.2 договору до його підписання ОСОБА_1 у забезпечення виконання зобов'язань, визначених п. 1.1 договору, передала, а ОСОБА_2 отримав у рахунок оплати за об'єкт нерухомості завдаток в розмірі, еквівалентному 2000 доларів США по комерційному курсу.

В обумовлений сторонами строк договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості між сторонами не був укладений.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, яке видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов'язання, тобто таке зобовязання, яке вже виникло.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певній термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина 1 статті 220 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи, що попередній договір купівлі-продажу квартири між сторонами не був посвідчений нотаріально, такий договір є нікчемним.

Отже, сплачена позивачем за таким договором сума є авансом, а не завдатком, і незалежно від причин, з яких основний договір між сторонами не був укладений, підлягає поверненню відповідачем позивачу в тому ж самому розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму отриманого ним авансу в розмірі, еквівалентному 2000 доларів США, що складає 54300 грн.

Крім того, відповідно до частин 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду з цим позовом ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Оскільки позов задоволено, вказані витрати суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо понесених позивачем витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 275 грн. 60 коп., то суд вважає, що їх стягнення з відповідача є передчасним. Згідно із Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року були внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких виключено положення абзац 3 частини 2 вказаної статті щодо зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви на суму судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову. Між тим, суд враховує, що на час розгляду справи ухвала суду про забезпечення позову ОСОБА_1 не набрала законної сили, у звязку з її оскарженням відповідачем. Тому питання щодо цих судових витрат може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 220 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого авансу в розмірі 54300 (пятдесят чотири тисячі триста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко