АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/636/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Шипович В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріГаджієвій Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договорів недійсними.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.04.2016 року у цивільній справі №711/1417/16-ц з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 1700000 гривень та судові витрати в сумі 6890 гривень. Рішення суду набрало законної сили 18.04.2016 року та звернуто до примусового виконання. Під час примусового виконання рішення суду позивач довідався, що 19.02.2016 року ОСОБА_7 відчужила своєму синові ОСОБА_8 за договорами купівлі-продажу жилий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1. Договори купівлі-продажу були посвідчені нотаріусом Веліковою Н.А., а право власності ОСОБА_8 зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Позивач вважав, що договори купівлі-продажу від 19.02.2016 року повинні бути визнані недійсними як фіктивні, оскільки відповідачі, як на момент вчинення оспорюваних правочинів так і на даний час не мали та не мають намірів створити будь-які юридичні наслідки, не вчиняли жодних дій на виконання умов договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, воля сторін не відповідала та не відповідає зовнішньому її прояву та укладаючи оспорювані договори ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заздалегідь знали, що вони не будуть виконані. Відсутність об'єктивної можливості здійснити заощадження ставить під сумнів факт розрахунку ОСОБА_8 із ОСОБА_7 за придбане майно. На думку ОСОБА_11 оспорювані договори укладені між членами однієї сім'ї з метою навмисного приховання (виведення) майна від звернення на нього стягнення за зобов'язаннями ОСОБА_7 При цьому позивач просив врахувати, що не дивлячись на укладення договорів купівлі-продажу від 19.02.2016 року продовжують існувати договори між ОСОБА_7 та ПАТ «Черкасигаз», ПАТ «Укртелеком», Управлінням поліції охорони про оплату комунальних, телекомунікаційних та охоронних послуг за адресою АДРЕСА_1. Зняття ОСОБА_7 з реєстрації за вказаною адресою 02.06.2016 року позивач вважав вчиненим не з метою виконати оспорювані договори, а з метою приховати своє особисте майно, яке зберігається у житловому будинку від можливого звернення стягнення на нього.

Просив визнати недійсними договори між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 19.02.2016 року купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності ОСОБА_8 на вказане майно.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення були неповно з'ясовані та недоведені обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року між ОСОБА_7, як продавцем, від імені якої діє представник ОСОБА_6, та ОСОБА_8, як покупець, було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, відповідно до якого останній купив жилий будинок АДРЕСА_1 за 320 000 грн. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за № 223 (а.с. 93-94).

19 лютого 2016 року між ОСОБА_7, як продавцем, від імені якої діє представник ОСОБА_6 та ОСОБА_8, як покупець, було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого останній купив земельну ділянку площею 0,0564 га кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Веліковою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за № 224 (а.с. 96-97).

Право власності ОСОБА_8 на жилий будинок з прибудовою та земельну ділянку по АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.02.2016 року, що підтверджено Інформаційними довідками №53603684 та №53605238 (а.с. 95-99).

Згідно свідоцтва про зміну імені від 12 квітня 2016 року ОСОБА_8 змінив своє прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 69).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 вересня 2014 року у справі N 6-116цс14, згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивний правочин - це правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином. Якщо сторонами вчинено правочин для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, він є не фіктивним, а удаваним (ст. 235 ЦК України).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Таким чином, визнання договору недійсним у зв'язку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

При цьому саме позивач має довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання апелянта, стосовно того, що розрахунок за придбане майно між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не відбувся оскільки, згідно п.5 договорів сторони підтвердили факт повного розрахунку за проданий жилий будинок та земельну ділянку, який відбувся ще до укладення даних договорів.

Також, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на те, що сторони не вчинили жодних дій на виконання договорів, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами справи, а саме ОСОБА_8 проживає в спірному будинку, уклав договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення із КП «Черкасиводоканал» (а.с. 90, 102-103), договір про користування електричною енергією із ПАТ «Черкасиобленерго» (а.с. 104-105), договір про надання телекомунікаційних послуг із ПАТ «Укртелеком» (а.с. 70-71), договір про надання послуг із вивезення відходів із КП «Черкаська служба чистоти» (а.с.72-73), договір про розподіл природного газу із ТОВ «Черкасигаз збут» (а.с. 74). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Черкаській області ОСОБА_7 02.06.2016 року знялася з реєстрації у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 39).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду судом першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання договорів недійсними - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :