Провадження № 4-с/344/19/17
У Х В А Л А

22 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з/ ОСОБА_1,

за участю представників скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3, на дії державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 щодо направлення на реалізацію арештованого майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою на дії державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 щодо направлення на реалізацію арештованого майна - транспортного засобу.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви.

Субєкт оскарження в судові засідання не зявився.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що у Івано-Франківському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист №344/14762/2015 від 05.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 1 280 826грн. ОСОБА_5 опису й арешту майна від 08.06.2016 року транспортний засіб який належить боржнику ОСОБА_3 було описано і накладено на нього арешт.

08.08.2016р. був проведений та складений Звіт №1305-ІФ про визначення вартості арештованого майна автомобіля MERSEDES-BENS 609D, 1993 р.в., д.н.з.НОМЕР_1, вартістю 59483.96грн. (порівняльним підходом), який направлено 12.08.2016р. боржнику, отриманий нею 15.08.2016р.

25.08.2016р. ОСОБА_3 направила Заперечення на Звіт до органу ДВС, згідно якого вважала проведену оцінку за заниженою вартістю за цінами на аналогічні автомобілі.

Повідомленням від 21.10.2016 року субєкт оскарження повідомив про те, що згідно норм нового Закону України «Про виконавче провадження», звіт може бути оскаржений до суду, що не зупиняє передачу майна на реалізацію.

Щодо цього слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (від 21 квітня 1999 року №606-XIV зі змінами і доповненнями), діючого до 05.10.2016р., виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Частиною третьою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до ст. 58 Закону України Про виконавче провадження, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Даними нормами передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк та у визначений порядок, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті.

Отже, на час звернення скаржника-боржника з запереченням на Звіт, діяв закон, що передбачав право сторін ВП подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення, і у разі такого, державний виконавець повинен вчинити дії - призначити рецензування звіту про оцінку майна, і після чого,за незгоди, така оцінка оскаржується в судовому порядку. Державний виконавець вчинив бездіяльність, тобто не здійснив дії передбачені ст.58 Закону України Про виконавче провадження, надавши в подальшому відповідь із застосуванням норм ст.57 новоприйнятого вже Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII, чинного з 05.10.2016р.

При цьому, згідно п.7,8 р.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

А тому, розгляд заперечення щодо Звіту, повинно було бути здійснено, на переконання суду, за попереднім законом, під час дії якого було подане таке заперечення.

Разом тим, за вимогами законодавства кожна дія чи бездіяльність оскаржується скаржником, право вибору якого є за останнім. Скаржник ОСОБА_3 бездіяльність органу ДВС щодо не направлення Звіту №1305-ІФ про визначення вартості арештованого майна автомобіля від 08.08.2016р. на рецензування, чи самої оцінки майна не оскаржувала, натомість оскаржила вчинену дію, а саме рішення, державного виконавця щодо направлення майна на реалізацію (наступна стадія ВП), що регулюється іншими статтями Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги скарги розглядаються судом з врахуванням ст.11 ЦПК України (диспозитивність).

За таких обставин суд вважає, що вимоги заяви не підлягають до задоволення за безпідставністю та недоведеністю.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 383 ЦПК України, ст. 58 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3, на дії державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 щодо направлення на реалізацію арештованого майна. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.