АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/1138/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Поділено майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 наступним чином:

Визнано за ОСОБА_2 право власності на:

1/3 частину квартири АДРЕСА_1;

1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

автомобіль ВАЗ 21150, державний номер НОМЕР_1;

автомобіль «Subaru forester», державний номер НОМЕР_2;

мотоцикл BMW R1200RT, державний номер НОМЕР_3;

причеп «Schore Lander», державний номер НОМЕР_4.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на:

2/3 частини квартири АДРЕСА_1;

1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції змінити в частині поділу квартири АДРЕСА_1 внаслідок збільшення її частки за рахунок вартості транспортних засобів, та залишити квартиру у її власності. Зазначає, що після розлучення з ОСОБА_2 з нею залишився проживати їх неповнолітній син ОСОБА_6, аліментів, які сплачує ОСОБА_2 недостатньо для забезпечення фізичного та духовного розвитку дитини. Також зазначає, що ОСОБА_2 без її згоди було продано спільне майно подружжя, а саме автомобіль «Subaru forester», державний номер НОМЕР_2 та мотоцикл BMW R1200RT, державний номер НОМЕР_3, кошти від продажу спільного майна ОСОБА_2 витратив не в інтересах сім'ї. За таких обставин, вважає, що вона має право на збільшення її частки у спільному майні подружжя, зокрема, у спірній квартирі.

Також не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки ОСОБА_2 набув право власності на вказану земельну ділянку внаслідок її приватизації після розірвання шлюбу. Поділ земельної ділянки призвів до нерівності часток при поділі іншого майна подружжя.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання: яка вартість будинку №8 з надвірними будівлями по АДРЕСА_3, загальною площею 63,6 кв.м.; яка ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, загальною площею 78,40 кв.м.?

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що оцінка спірного майна проводилась в 2015 році, тобто на сьогодні є не актуальною.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, які діють в інтересах ОСОБА_5 проти призначення та проведення експертизи заперечували, посилаючись на те, що вартість, визначена у наданих ними висновках, відповідає дійсності та відображає реальну вартість вказаних об'єктів.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшла висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року була призначена та проведена судова оціночна-будівельна експертиза, на вирішення якої було поставлено питання оцінки ринкової вартості будинку №8 з надвірними спорудами по АДРЕСА_3, загальною площею 63,6 кв.м., ринкової вартості квартири АДРЕСА_1, загальною площею 78,40 кв.м. (т.2, а.с.150).

Висновок експертизи надійшов до суду 28 грудня 2015 року (т.2, а.с.167).

Статтею 150 ЦПК України визначені випадки призначення додаткової і повторної експертизи.

Так, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Заявлене представником відповідача клопотання не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону, є незрозумілим яку саме експертизу просить провести сторона у справі і які саме процесуальні підстави для проведення відповідної експертизи.

За таких підстав заявлене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 143, 304 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

В клопотанні ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль