Справа № 212/3925/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, народжений 31 березня 2012 року, який проживає разом з нею.

Сімейні відносини з відповідачем не склались, тому у квітні 2016 року вони були остаточно припинені, з вказаного часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідач не надавав необхідної уваги до сина, не проявляв турботи про сімю. На її зауваження реагував агресивно, вчиняв сварки, в ході яких оскорбляв її, принижуючи честь та гідність.

У судове засідання ОСОБА_2 надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 через канцелярію суду направив заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, при цьому вказав, що позовні вимог визнає не у повному обсязі, проте в якій саме частині не зазначив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку, суд приходить на підставі наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Асінгерова) ОСОБА_5, з 03 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Жовтневим відділі ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 698, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб в матеріалах справи (а.с. 4).

Від шлюбу, подружжя мають одного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження дитини, а.с. 5).

Як встановлено судом, у квітні 2016 року сімейні відносини між подружжям були припинили, спільне господарство не ведуть, з вказаного часу проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач не надавав необхідної уваги до сина, не проявляв турботи про сімю, на будь-які зауваження позивача реагував агресивно, вчиняв сварки, в ході яких оскорбляв дружину, принижуючи її честь та гідність.

За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно.

Так, судом вживались заходи для збереження сім`ї, тому за клопотанням відповідача надавався сторонам строк для примирення, проте сторони і надалі проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік зобовязаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, враховуючи, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 вересня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 698, від якого мають одну малолітню дитину - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС залишити ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис