Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/303/17
Провадження № 2/644/1011/17
28 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судовим засіданням судді Горчакової О.І.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_3- не з'явився,
третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - не прибула;
Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, в особі представника ОСОБА_5;
розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради «Про визнання недійсним договору іпотеки та припинення права власності»,-
До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1- 21).
Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, прохає:
- визнати недійсним Договір іпотеки від 27 серпня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 в особі представника та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 897;
- припинити взаємні прав та обовязки сторін за договором іпотеки від 27 серпня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 в особі представника та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 897;
- зняти заборону відчуження обєкту нерухомості на квартиру АДРЕСА_2, накладену 27.10.2010 року у звязку із укладення договору іпотеки приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4;
- припинити ОСОБА_3, право власності на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ВЛ № 043660. Син - ОСОБА_7 О О. від народження проживає та зареєстрований з нею за адресою: АДРЕСА_3.
27 серпня 2010 року між ОСОБА_3, в особі представника, та нею було укладено Договір Іпотеки на квартиру АДРЕСА_4, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - зареєстрований в реєстрі за № 897. Приватним нотаріусом ХМНО, у звязку з посвідченням вказаного договору іпотеки, було накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_5 до припинення чи розірвання договору іпотеки.
На думку Позивача, оскаржуваний договір іпотеки суперечить правам та інтересам дитини, яка проживає у квартирі, та може вплину та на її законні права.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористався.
Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Позивач вважала за можливе слухати справу за відсутності відповідача.
Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона дійсно укладала з Відповідачем договір позики грошей, проте не змогла виконати покладені на неї за договором зобов'язання, було винесено у 2012 році судове рішення про стягнення з неї заборгованості. Також зазначала, що договір іпотеки вона укладала, але всі питання, пов'язані із його оформленням на той момент, робили представники Відповідача. Зазначила, що Відповідач вже звертався з позовом про усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном. Але 17.01.2017 року судом його позовні вимоги було залишено без задоволення, рішення не набрало законної сили. На запитання суду відповіла, що договір іпотеки підписано нею особисто; раніше його не оскаржувала, бо не поставало питання виселення, відомості про дитину нотаріусу не надавала, при укладені спірного договору, бо ніхто про дитину не запитував. Відповіла, що не оскаржувала до суду дії нотаріуса з приводу посвідчення права власності ОСОБА_3 на АДРЕСА_6; що у 2012 році коли ОСОБА_3 стягнув з неї суму заборгованості в розмірі 191 496,00 грн., суму 3% річних у розмірі 5 146,78 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 4 981,90 грн., суму неустойки у розмірі 626 191,92 грн., всього 831 035,60 гривень, то вона ставила питання про визнання договору іпотеки недійсним, але суд не прийняв цей зустрічний позов.
Представник Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, в особі ОСОБА_5, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити, бо орган, який вона представляє, повинен діяти в інтересах дітей.
Судом установлено:
З ксерокопії довідки, наданою з КП «Жилкомсервіс» № 3291 від 16.09.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 та син - ОСОБА_7, зареєстровані та постійно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Косіора)АДРЕСА_7. Будинку, належить територіальній громаді м. Харкова (а.с.11)
Відповідно до ксерокопії договору Іпотеки, наданої Позивачкою, 27 серпня 2010 року укладено між ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_8, та ОСОБА_2, договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 897. Згідно п. 1.1., 1.2 цього договору, в забезпечення виконання зобовязання, що виникло у Іпотекодавця ОСОБА_2, на підставі договору позики грошей (посвідченого 27 серпня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 896 - на суму 197879 грн. 00 коп., з обумовленим строком повернення боргу до 27 лютого 2011 року.) - передається в іпотеку квартира АДРЕСА_8 ( а.с. .12-17)
Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27190390 від 23.09.2014 року, вбачається, що 15.09.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру № 29, загальною площею 43,5 кв.м, житлова площа - 28,3 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків проспект Косіора буд. 164. Підставою виникнення права власності був договір іпотеки від 27.08.2010 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 897 (а.с.18).
Пунктом 5.3 договору Іпотеки від 27 серпня 2010 року, визначено, що у разі неналежного виконання Іпотекодавцем зобовязання за Основним договором та/або цим договором, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснене будь-яким шляхом, передбаченим Законом України «Про Іпотеку», та/або вчинення виконавчого напису з покладенням обовязку оплати нотаріальних дій на Іпотекодавця та/або за рішенням суду (а.с. 12-17, 14)
Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави нерухомого майна.
Статтею 18 Закону України «Про іпотеку» передбачається, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно із частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Пунктами 5.1 спірного Договору Іпотеки передбачено, що зобовязання, забезпечене Предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо Іпотекодавцем фактично повернута позика.
Відповідно до п. 5.2,5.3 спірного договору, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору, Іпотекодержатель складає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку Вимога про усунення порушення залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет Іпотеки.
Пунктом 5.3 передбачається, що у разі неналежного виконання Іпотекодавцем зобовязання за Основним договором та/або цим договором, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснене будь-яким шляхом, передбаченим Законом України «Про Іпотеку», та/або вчинення виконавчого напису з покладення обовязку оплати нотаріальних дій на Іпотекодавця та/або за рішенням суду.
Відповідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.
Згідно ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови, зокрема: 1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про: для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців , для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів ; 2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення; 4) посилання на видачу заставної або її відсутність.
У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.
Іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків.
Установлено, що п. 3.1.3, 3.1.4, 3.1.5 спірного договору Іпотеки , документи та інформація, надані при укладені договору, існує тільки в тій редакції, в якій вони надані Іпотекодержателю, і що ці документи є чинними, а інформація є достовірною. Відсутні право будь-яких третіх осіб щодо Предмету Іпотеки.
Відповідно до п. 3.1.6 Іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження Предмета Іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинен утримувати Іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування Предметом Іпотеки.
Пунктом 1 та 2 глави 6 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 № 296/5 (далі за текстом Порядок) нотаріус зобовязаний установити волевиявлення особи та дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони.
Відповідно до п.1, 2 глави 7 вказаного Порядку відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.
Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави.
Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як встановлено судом при укладенні Договору іпотеки від 27.08.2010 року сторонами в момент вчинення правочину додержано вимог, необхідних для його чинності і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України "Про іпотеку". Окрім того, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а позовні вимоги щодо визнання недійсним Договору іпотеки від 27.08.2010 року не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених ЦК України.
До того ж проаналізувавши матеріали справи судом встановлено, що Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27190390 від 23.09.2014 року, підтверджується, що 15.09.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру № 29, що розташована за адресою: м. Харків проспект Косіора буд. 164. Проте, це не позбавляло права Позивача, оскаржити дії нотаріуса чи державного реєстратора.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача є безпідставними та непідтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 6, 17, 18 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 192, 203, 215, 572, 575, 576, 578 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -
У задоволені позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради «Про визнання недійсним договору іпотеки та припинення права власності» - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Суддя: О.І. Горчакова