Справа № 640/2640/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про визнання юрфакту смерті

"21" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ Луганської області внаслідок дифузного кардіосклерозу при гіпертонічній хворобі. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що вона є донькою померлої ОСОБА_2, а оскільки органи РАЦС-у відмовляють заявнику у видачі свідоцтва про смерть, посилаючись на те, що смерть зареєстрована на непідконтрольній Україні території, вона звернулася до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Київського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2, перебували у родинних відносинах, а саме - остання була матір'ю заявника, відповідно до свідоцтва про народження від 14.10.1969 року серії НОМЕР_1.

Факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ підтверджується свідоцтвом про смерть №150 від 15.02.2017 року, видане Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої "Луганської Народної Республіки" та лікарським свідоцтвом про смерть №20 від ІНФОРМАЦІЯ_2, видане Державною установою "Луганська-Республіканська клінічна лікарня" так званої "Луганської Народної Республіки".

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник звернулася до Київського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545.

Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -