АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4711/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/537/К/17 суддя Вікторович Н.Ю.
Категорія - 26 ( І ) Суддя-доповідач Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди, у зв'язку із нещасним випадком на виробництві.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5,

представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Новікова Анастасія Юріївна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що при виконанні обов'язків токаря 3 розряду в машинобудівельному виробництві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 03 березня 2016 року з нею стався нещасний випадок, у зв'язку із чим був складений акт № 6 від 16.03.2016 року про нещасний випадок, який пов'язаний з виробництвом.

Висновком МСЕК від 22.06.2016 року їй первинно було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 65 % та визнано інвалідом другої групи з повторним переоглядом 01.07.2017 року.

Вважає, що у зв'язку з нещасним випадком їй спричинено моральну шкоду, розмір якої вона визначила у 100 000 грн. і просила стягнути з відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду та збільшення розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, з 50 000 грн. до 100 000 грн., посилаючись на те, що судом не було враховано у повній мірі тяжкість та глибину її страждань, пов'язаних із нещасним випадком.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Новікову А.Ю., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 з 06 серпня 2007 року працювала на посаді токаря 3-го розряду ремонтно-монтажного цеху №3 ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», а наказом №752 від 12 липня 2010 року її переведено з 15 грудня 2010 року на посаду токаря 3-го розряду в машинобудівельне виробництво ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» (а.с.6).

03 березня 2016 року о 08 годині 05 хвилин, при виконанні трудових обов'язків, з позивачем ОСОБА_2 стався нещасний випадок, у зв'язку із чим позивач отримала наступні травми: важка поліструктурна травма верхньої лівої кінцівки, відкритий 4А ступеню перелом лівого плеча зі зміщенням, обох кісток лівого передпліччя середньої третини зі зміщенням, обширні рвані рани лівого плеча та передпліччя з пошкодженням м'язів, судин, нервів.

Наказом №267 від 03 березня 2016 року по ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» утворено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 03 березня 2016 року о 08 годині 05 хвилин з токарем 3-го розряду в машинобудівельне виробництво ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» ОСОБА_2, яка прийшла до висновку, що єдиною причиною нещасного випадку є особиста необережність потерпілої, однак цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, про що було складено Акт проведення розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 16 березня 2016 року (а.с. 15-15-19) та Акт форми Н-1 № 6 від 20.09.2012 року про нещасний випадок, який пов'язаний з виробництвом (а.с. 83-87).

Висновком МСЕК від 22 червня 2016 року ОСОБА_2 первинно було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 65 % та другу групу інвалідності з 21 червня 2016 року з наступним переоглядом 01 червня 2017 року (а.с. 9, 10, 14).

Згідно наказу №715/л від 04 липня 2016 року ОСОБА_2 звільнена із займаною посади з 21 червня 2016 року у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі, яка перешкоджає виконанню даній роботі на підставі п. 2 ст.40 КЗпП України (а.с.7).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_2 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки нещасний випадок стався з позивачем під час виконання нею трудових обов'язків і пов'язаний з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.1168 України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв'язку з отриманою травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як вона переносить фізичний біль, зазнала порушення свого звичайного способу життя і вимушена витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди необґрунтований та значно занижений не відповідають дійсності, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд повно та всебічно дослідив обставини справи та дав їм належну оцінку.

Так, як вбачається з Акту розслідування нещасних випадків, основною причиною нещасного випадку є особиста необережність потерпілої ОСОБА_2, а саме: порушення вимог п.п. 1.13, 3.1 Інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП.228.01.12

Інших осіб, винних у настанні нещасного випадку, крім позивача ОСОБА_2 не встановлено. Технічних та організаційних причин настання нещасного випадку комісією теж не виявлено (а.с. 15-19).

Крім того, на засіданні комісії з питань охорони праці і пожежної безпеки Комітету з Глобального здоров'я і Безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було розглянуто заяву ОСОБА_2 про встановлення відсотка зменшення одноразової допомоги, у зв'язку з настанням ушкодження здоров'я не лише з причин, які залежать від роботодавця, а й у результаті порушення нею нормативних актів про охорону праці, та зменшено розмір одноразової допомоги на 5% (а.с. 48).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, в повній мірі враховано причини настання нещасного випадку, характер отриманих травм, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан її здоров'я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: