У Х В А Л А

16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6: майнову шкоду в розмірі 75752,80 грн.; додаткові витрати в сумі 5463,28 грн., а саме, витрати на оплату здійснення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 1013,04 грн., витрати на оплату товарознавчого дослідження в сумі 450,24 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4 тис. грн., на відшкодування моральної шкоди в сумі 20 тис. грн., судовий збір в сумі 1012,16 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрат на оплату здійснення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 1013,04 грн., витрати на оплату товарознавчого дослідження в сумі 450,24 грн., витрати на правову допомогу в сумі 4 тис. грн. скасовано та в задоволенні таких вимог ОСОБА_5 відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, судові рішення у справі залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішень суду касаційної інстанції та направлення справи на новий касаційний розгляд з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1166, 1192 Цивільного кодексу України та статей 1, 20, 21, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, 8 та 28 вересня 2016 року, постанову Вищого господарського суду України від 28 вересня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції, з висновком якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідач має відшкодувати позивачу майнову та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, оскільки залиття відбулось з його вини.

Аналогічного висновку суд дійшов у справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року в якій надана заявником для порівняння.

Разом з тим, у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, 8 вересня 2016 року в яких надані заявником для порівняння, суд виходив з того що, залиття квартир позивачів відбулось не з вини власників сусідніх приміщень.

Постанова Вищого господарського суду України від 28 вересня 2016 року прийнята у справі про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Отже, у справах наявні інші підстави позову, предмет спору, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк Я.М. Романюк