РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.,

за участю секретаря - Оніщук О.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Обґрунтувує позов тим, що в січні 2017 року лісовою охороною Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» виявлено, що відповідач ОСОБА_2 вчинив самовільну рубку одного дерева породи «сосна звичайна» в 46-му кварталі Микуличівського лісництва на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району.

Постановою інспектора охорони захисту лісу ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» лісового мисливського господарства від 26 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

У результаті даного порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 2923, 27 грн., що підтверджується актом огляду вчинення правопорушення лісового законодавства.

В добровільному порядку шкоду, завдану навколишньому природному середовищу шляхом незаконної порубки дерева, відповідач не відшкодував.

Просять стягнути з ОСОБА_2 на користь Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області шкоду, завдану за незаконну порубку дерев, в розмірі 2923 грн. 27 коп. та та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., сплачений при поданні позову.

В судовому зсіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, просив у позові відмовити. При цьому не заперечував, що в січні 2017 року року він приїхав на територію Микуличівського лісництва, щоб зібрати дрова для опалення. Вважає, що ним не було вчинено самовільну рубку сосни, оскільки він домовився з лісничим про зруб дерева. Він був присутній при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, постанову не оскаржував.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З протоколу огляду місця події встановлено, що поблизу 46 кварталу Микуличівського лісництва виявлено самовільну рубку сосни звичайної, діаметром 38 см, в ході огляду якої виявлено, що зріз дерева свіжоспилений. (а.с.6)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року, складеного інженером охорони захисту лісу ОСОБА_3, 25 січня 2017 року о 19 год. 00 хв. на 46 кварталі Микуличівського лісництва ОСОБА_2 здійснив самовільну порубку сосни звичайної (сухостій), діаметром пня 38 см, чим порушив лісове законодавство (а.с.5).

Постановою від 26 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Копію постанови відповідач отримав особисто, що стверджується його особистим підписом, у встановлений законом строк не оскаржив її, постанова набрала законної сили.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Частиною 1 стаття 67 Лісового кодексу України встановлено, що вирубка дерев проводиться в порядку спеціального використання лісових ресурсів.

Згідно з частиною 1 статті 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 142 Конституції України встановлено, що природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.47 ЗУ Про охорону навколишнього природного середовища, частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті . 29, пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в користь Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн., якій був сплачений при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 8, 14-15, 45, 215, 223-233 ЦПК України, ст.ст. 39, 67, 69, 107 Лісового кодексу України, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 11, 1166 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 2923 ( дві тисячі дев»ятсот двадцять три) гривень 27 коп. за шкоду, завдану за незаконну порубку дерев для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» - 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула