У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до кредитного договору від 23 вересня 2008 року, який складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, відповідач Курица С.С. отримав кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 28 вересня 2014 року відповідач має заборгованість в сумі 24 772,87 грн, яка складається з 3 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 12 452,02 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7 665,00 грн - заборгованості з комісії за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина) та 1 155,85 грн - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 24 772,87 грн.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 24 772,87 грн заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанціїї, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Разом з тим, заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте до касаційної скарги ним додано заяву про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у заяві доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідач взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, що підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, судами встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому доводи касаційної скарги в цій частині не беруться до уваги.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 червня 2015 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова