Дата документу 20.02.2017
Справа № 501/4/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 зі скаргою в якій просить визнати дії заступника начальника Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 протиправними та зобовязати Чорноморський міський відділ ДВС прийняти виконавчий документ №501/5188/15-ц, виданий Іллічівським міським судом Одеської області 24.11.2016 року про встановлення порядку зустрічей з дитиною та відкрити виконавче провадження, про що винести відповідну постанову, обґрунтовуючи тим, що державний виконавець безпідставно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання (а.с.1-2).

Від представника скаржника ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просить розглянути скаргу без його участі (а.с.16).

Від заступника начальника Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення проти скарги, в яких він просить у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі (а.с.12-14).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопада 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області на підставі рішення суду було видано виконавчий лист №501/5188/2015-ц, яким встановлений порядок зустрічей ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожного вівторка та четверга з 17-00 год. до 19-00 год., та кожної суботи з 100 год. до 13-00 год. (а.с.5).

З вказаним листом та заявою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського міського відділу ДВС. Але державним виконавцем 05 грудня 2016 року було складено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з тих підстав, що у вказаному виконавчому листі в резолютивній його частині не зазначені заходи примусового виконання передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а також ОСОБА_1 не було сплачено авансового внеску у відповідності до вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У виконавчому документі згідно ч.1 п.5 ст.4 Закону зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно ст.10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Розділом VІІІ Закону передбачений вичерпний порядок виконання рішень немайнового характеру, в тому й числі порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення (ст.63 Закону).

Частиною 2 ст.26 Закону передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску за рішенням немайнового характеру в розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, що з 01 грудня 2016 року становить 1600,00 грн.

Стягувачем, відповідно до цієї норми, не було сплачено авансовий внесок в розмірі передбаченому Законом.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень та стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Отже, враховуючи викладені обставини, суд не знаходить підстав для визнання дій державного виконавця протиправними, а тому у задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя