Справа № 661/3910/17
Провадження № 2-з/661/39/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області, розглянувши матеріали заяви Приватного Акціонерного Товариства «Українська пожежено-страхова компанія» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Українська пожежень-страхова компанія» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути з останнього на свою користь завдані збитки в порядку регресу в сумі 90 000 грн.

Одночасно з позовними вимогами позивач просив суд задовольнити його заяву про забезпечення цього позову, накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу, а саме: земельні ділянки за кадастровими номерами :06:021:0004 та :06:002:0004, посилаючись на те, що ціна позову є значною, окрім того, з метою досудового врегулювання спору, що передувало зверненню з позовом до суду, відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак, до цього часу відповідачем ніяких дій проведено не було, що, на їх думку, свідчить про свідоме ухилення відповідача від відшкодування збитків. Тобто, на думку позивача, існує реальна загроза відчуження вказаних земельних ділянок третім особам, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. При цьому, як роз'яснено в п.2 ч.1 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Згідно з п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Аргументуючи свою заяву про забезпечення позову, позивач послався, на те, що відповідач не виконав вимоги надісланої йому позивачем претензії в межах досудового врегулювання спору, та може розпорядитись належними йому земельними ділянками та відчужити їх третім особам що позбавить позивача можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Проте, доказів, які б свідчили про те, що вказані підстави для забезпечення позову насправді існують, а також, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ст. 151 ЦПК України, і що така загроза є реальною, позивачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Приватному Акціонерному Товариству «Українська пожежно-страхова компанія» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Бойко