КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7262/16-ц
Провадження № 2/552/307/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2017 року Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_3.

Позивач посилається на те, що 16.11.1991 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 1082. Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сімї неможливе.

Позивач в судове засідання на з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 16.11.1991 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 (до шлюбне прізвище Федорова), ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено шлюб, зареєстрований Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 1082, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії VІ -HO № 292975 від 16.11.1991 року. Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірвати.

Керуючись ст. ст. 104, 112 СК України та ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 16.11.1991 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецьк, актовий запис № 1082, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 (до шлюбне прізвище Федорова), ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу чоловіка - ОСОБА_3, жінки - ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.К. Миронець