Справа № 355/246/17
Провадження № 2-н/355/23/17
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

10 березня 2017 року суддя Баришівського районного суду Київської області Лисюк Олександр Дмитрович розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ,-

В с т а н о в ив :

ТОВ «Київоблгаз збут» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ у сумі 4740 гривень 21 копійок та судовий збір в розмірі 800 гривень 00 копійок.

Статтею 96 ЦПК України, визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

У відповідності з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно п. 9 цієї ж Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року передбачено, що наявність спору про право встановлюється відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують право вимоги.

Із доданих до заяви документів вбачається, що заявником не додано договору про постачання природного газу, укладеного між ТОВ «Київоблгаз збут» та ОСОБА_1 який би підтверджував наявність правовідносин між боржником та заявником.

Крім того, суду не додано документів, що саме заявник ТОВ «Київоблгаз збут» здійснює постачання природного газу. Отже суду не надано доказів, що у заявника виникло право вимоги до ОСОБА_1

Таким чином, з заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Водночас згідно отриманої інформації від 09.03.2017 року за відомостями УДМС України в Київській області боржник ОСОБА_1 зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться.

Відповідно до п. 4 ч. 3, ч. 6 ст. 100 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у становленому законом порядку місце проживання(перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З урахування викладених обставин суд вважає за необхідне, відмовити ТОВ «Київоблгаз збут» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за спожитий природний газ.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101 ЦПК України,

У х в а л и в :

Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ та розяснити, що заявник має право звернутись до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її отримання до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_2