Єдиний унікальний номер 725/4178/17
Номер провадження 2/725/851/17
24.11.2017 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді: - Галичанського О.І.,
при секретарі: - Симик М.І.
за участю позивачки - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів , -
Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 29 серпня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 вересня 2015 року шлюб із відповідачем було розірвано.
Від шлюбу народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стверджує, що причиною розірвання шлюбу було те, що вона із відповідачем мають різні характери, що заважало нормально будувати сімейні стосунки. Крім того, під час спільного проживання, чоловік матеріально не забезпечував сім'ю.
На даний час, вже після розірвання шлюбу, він зовсім не допомагає матеріально утримувати дитину, всі витрати на дитину несе самостійно. Домовитись в позасудовому порядку про сплату аліментів з відповідачем неможливо.
Додає, що донька ОСОБА_5, проживає разом з нею, відвідує дошкільний навчальний заклад № 3 «Веселка», дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває.
Батько дитини ОСОБА_6 на даний час проживає уналежній йому на праві приватної спільної сумісної власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1, працює на посаді налагоджувальника технологічного устаткування в ТОВ «Аутомотів Електрік Україна». Відповідно до наданої довідки з місця роботи, його середньомісячний дохід становить більше 8000,00 грн., інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні немає.
Оскільки відповідач працює, просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від його щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
В судовому засіданні позивачка підтримала доводи викладені у позовній заяві.
Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з'явилася в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи . Суд про причини неявки в судове засідання не інформував.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки позивачка не заперечувала проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_5 та відповідно до копії свідоцтва про народження її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3(а/с.5).
Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.09.2015 шлюб між сторонами розірвано.(а.с.6)
За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України ( в редакції від 08.07.2017 року) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Згідно до ч.ч.1,5 ст. 183 СК України ( в редакції від 08.07.2017 року)- частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуює відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів та те, що відповідач перебуває в працездатному віці, не обтяжений турботами щодо утримання іншої дитини , отримує заробітню плату у середньому 6-7 тисяч гривень щомісячно (а.с.8). Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує допомоги та матеріальне становище відповідача, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) , щомісячно на дитину і до її повноліття.
Суд вважає, що визначений розмір аліментів щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати її майнові права.
У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України ( в редакції від 08.07.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.
Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 25.09.2017 року.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України , ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 207, 212, 214, 215, 218,224, 294 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від його щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський