Справа № 367/4955/16-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/1357/17 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 58 02.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Лівінського С.В.,

та секретаря Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Бучанської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Халявки Наталії Миколаївни, треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзін Максим Сергійович, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним і скасування рішення ради, рішення про державну реєстрацію прав та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із вищевказаним позовом та 10 жовтня 2016 року подав до суду заяву про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на спірну земельну ділянку, що належить ОСОБА_2

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2016 року вказану заяву було задоволено та накладено арешт на спірну земельну ділянку, а також заборонено відповідачам чи будь-яким особам проводити на ній вирубку дерев та будівельні роботи.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні зазначеної заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до п.1, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між сторонами є спір з приводу витребування майна, то невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому утруднити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2016 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із позовом, в якому просив зокрема витребувати на користь держави земельну ділянку площею 0,0583 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 (а. с. 15-16).

У жовтні 2016 року прокурором було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на спірну земельну ділянку (а. с. 160-162).

З матеріалів справи також вбачається, і не заперечується сторонами, що вказана земельна ділянка на даний час належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно роз'яснень п. 10 вищевказаної Постанови, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що невжиття цих заходів може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, оскільки між сторонами виник спір з приводу витребування майна, крім того потреба в застосуванні заходів забезпечення позову у даній справі не відпала, її розгляд по суті не закінчився, а обставини, що зумовили застосування цих заходів, не змінилися, а тому вказана ухвала була постановлена судом із додержанням вимог ст. 151 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не мотивував свої висновки при постановлені даної ухвали, не спростовують обґрунтованості вжитих заходів забезпечення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості ухвали місцевого суду, то, в такому випадку, і не можуть бути підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: