Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2004/17
Провадження № 2/433/1054/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 рокуТроїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що батьком позивача ОСОБА_2 на відведеній під забудову земельній ділянці за власні кошти та власними зусиллями до 1992 року було закінчено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після закінчення будівництва та до самої смерті батька позивача останнім не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна. За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно у нотаріуса. Позивач просить суд визнати за ним право власності на дане домоволодіння.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, заперечень на позовні вимоги до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом».

Враховуючи спірні правовідносини, у даному випадку відповідні юридичні факти виникли під час дії Цивільного кодексу Української PCP, оскільки спадщина після смерті батька позивача відкрилася до набрання чинності ЦК України, у зв'язку з чим суд керується відповідними нормами вказаного нормативного акту, який діяв під час виникнення певних спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем.

Судом встановлено, що дійсно батьком позивача ОСОБА_2 на відведеній під забудову земельній ділянці за власні кошти та власними зусиллями до 1992 року було закінчено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який складається: А; а - житловий будинок (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Після закінчення будівництва та до самої смерті батька позивача останнім не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна. На даний час воно не вважається самовільним будівництвом, однак дане нерухоме майно було збудовано без відповідного будівельного проекту і після його спорудження не було прийнято до експлуатації, як того вимагає чинне на теперішній час законодавство, хоча на нього у встановленому порядку було виконано відповідну технічну документацію.

При цьому, згідно п.3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» від 24 травня 2001 року № 127, затвердженої Наказом Держбуду України, - не потребують отримання документів, що дає право на будівельні роботи та прийняття в експлуатацію: будівлі та споруди, прибудови та перепланування в житлових будинках, побудованих до 05 серпня 1992 року.

Отже, на момент будівництва домоволодіння, чинне на той час законодавство не вимагало обов'язкового отримання документів, що дає право на будівельні роботи та прийняття в експлуатацію, однак на теперішній час законодавцем визначена обов'язкова реєстрація на нерухоме майно, провести яку не можливо без наявності зазначених документів та введення такого майна в експлуатацію. Крім цього, вказане міг зробити тільки померлий батько позивача.

За вказаних обставин, позивач не має можливості оформити спадщину на вищезазначене спадкове майно у нотаріуса.

Таким чином, з оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем майна померлого, оскільки останній за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померлий на підставі наданих доказів набув право власності на вищезазначене спадкове майно, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 524, 529 Цивільного кодексу Української PCP ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, що складається: А;а - житловий будинок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

07.12.17