У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша Рівненська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

22 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша Рівненська державна нотаріальна контора, в якому просила встановити факт її перебування у родинних відносинах з рідним братом ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за нею право на спадкування за законом у другу чергу на майно брата ОСОБА_3

В обґрунтування позову вказувала, що після смерті брата залишилося майно, яке вона не може оформити на себе, оскільки первинні документи, що підтверджують родинні відносини між її нею та братом не збереглися. Спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 немає, але участь у спадкуванні бажає прийняти відповідач. Заповіту за життя брат не складав. Із цих підстав просила позов задовольнити.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/143/2017 Головуючий у 1 інстанції : Бучко Т.М.

Доповідач : Григоренко М.П.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перша Рівненська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкування - задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом встановлено факт родинних відносин, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. З позовної заяви та судового рішення вбачається, що позивач просила визнати право на спадкування за законом у другу чергу.

У разі встановлення факту родинних відносин, особа автоматично набуває право на спадкування. Будь-яких інших позовних вимог позивач не заявляла, а тому відсутній спір про право.

При відсутності спору про право заявлена вимога не могла бути предметом розгляду в порядку позовного провадження, а повинна була розглядатися в окремому провадженні.

Також вважає, що довідка видана Сапожинською сільською радою у 2015 році не може бути належним доказом, оскільки працівники виконкому сільської ради не можуть стверджувати, що позивач та ОСОБА_3 є братом і сестрою, так як такими відомостями вони не володіють та будь-яких доказів з цього приводу у них немає.

Вважає, що позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази підтверджують той факт, ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1, доводиться позивачу рідним братом.

У задоволенні позову в частині визнання за позивачем права на спадкування за законом у другу чергу на майно її брата ОСОБА_3 відмовлено з огляду на те, що відмови нотаріальної контори у відкритті спадкової справи чи видачі свідоцтва про право на спадщину позивачем суду не надано і тому обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Колегія суддів погоджується із висновками оскаржуваного рішення і вважає, що доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності цих висновків.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вимоги ОСОБА_2 не підлягали розгляду в порядку позовного провадження, на увагу не заслуговують, оскільки суд в даному випадку встановлення родинних відносин із ОСОБА_3 позивачу було необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата і на яку також претендує сама ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 3 тієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що якщо буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім того, ОСОБА_2 було заявлено вимогу про визнання за нею права власності на спадкове майно, яка була залишена судом першої інстанції без задоволення, із відповідних підстав, і ця вимога могла бути розглянута виключно в межах позовного провадження.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, які відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

А.М. Шеремет