Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-2788/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкас в складі:

головуючого судді: Казидуб О.Г.

за участю секретаря Зайцевої О.І.

розглянувши в судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд заочного рішння по справі № 2-2788/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення забогованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення забогованості за кредитним договором, вказуючи, що 10 жовтня 2011 року Придніпровським районним судом м.. Черкаси суддею Казидуб О.Г. була розглянута цивільна справа № 2-2788/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.03.2008 року в розмірі 22 361,64 грн. та судових витрат в розмірі 340,21 грн.

Вважає, що дане рішення підлягає обовязковому скасуванню з наступних підстав.

Вказує, що відповідач не був повідомлений судом належним чином у відповідності до вимог закону. З матеріалів цивільної справи вбачається, що представник відповідача отримав заочне рішення. лише 21.12.2016 р.; повідомлень від кредитора-позивача позичальнику - відповідачу не надсилалось; ухвала суду про відкриття провадження у справі відповідачу не надсилалась і ним не отримувалась; позовну заяву з додатками також не надсилалось судом і відповідачем не отримувалось, про що свідчать будь-які відомості у матеріалах даної справи; повідомлень про виклик до суду відповідачем не отримувалось тому, що судом таких надіслано не було.

Важливим фактом є не надісланая судом та не отримання відповідачем повідомлення від суду у визначений законом строк та спосіб.

Навіть після постановленая заочного рішення кредитором жодних вимог не надходило.

Так, відповідач жодним чином не міг дізнатися про позовні вимоги та розгляд справи в судовому засіданні, не мав можливості подати свої заперечення та зустрічний позов, а також заяву про застосування позовної давності.

Відповідач отримав заочне рішення суду лише .21.12.2016 р.

Позивачем ні до початку розгляду справи по суті ні при розгляді даної справи , не було надано жодних доказів та не доведено достовірного факту навіть надіслання відповідачу будь-якої вимоги про наявність або відсутність заборгованості та отримання відповідачем таких вимог, про що свідчать матеріали даної справи та текст заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не був повідомлений належним -чином у відповідності до вимог ст. ст. 74 - 76, 104, 222 ЦІІК України, що стверджується відсутністю власного підпису на повідомленні про вручення поштового відправлення, тому відловідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Зазначає, що відповідач не мав змоги надати свої заперечення, доводи та висловити свої міркування проти позову, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України.

Вважає, що не існує підстав і доказів позивача для задоволення позову, виходячи з наступного.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність в Україні».

Так, з тексту заочного рішення не вбачається підстав для задоволення даного позову, оскільки суд не вказує і не зазначає доказів, наданих позивачем, на яких грунтувались висновки суду.

У тексті заочного рішення не існує посилань на номери квитанцій, платіжних, документів, заяв про видачу готівки, меморіальних ордерів або інших первинних документів, які є доказами у справі, тобто, позивачем таких надано не було, а рішення суду ґрунтувалось на припущеннях, що не допускається законом.

З тексту заочного рішення не вбачається посилань суду на номери аркушів справи, на яких містились документи Умови та Правила надання банківських послуг.

Не зазначено судом чи були вони підписані відповідачем взагалі.

Не існує відомостей у тексті заочного рішення про те, яким способом було

встановлено судом про отримання відповідачем бдь-яких коштів у кредит на платіжну карту, оскільки: не зазначено рахунку позичальника, який обовязково повинен відкриватись банком для зарахування коштів; не вказано номеру платіжної картки та дату дії такої картки; не зазначено дату видачі картки та дату дії договору б/н; не вказано дату зарахування, зняття та списання коштів, у разі їх видачі/отрямання відповідачем; не вказано про перелік документів, які суд вважав письмовими доказами та на підставі яких грунтував свої висновки.

Судом не вказано момент передачі грошей, що у відповідності до вимог закону ст. 1046 ЦК України є підтвердженням факту укладання. кредитного договору, оскільки Договір позики є укладеним лише з моменту переданая грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Не існує посилань суду на Договір про надання банківських послуг, у відповідності до якого лише можливе здійснення банківських фінансових операцій із зарахування, списання та отримання будь - яких коштів: депозиту, кредиту, пенсійних надходжень тощо.

У тексті заочного рішення не містяться жодних підтверджень того, що позивач є фінансовою установою, яка є учасником/членом платіжних систем України та мала право у 2008 році проводить випуск пластикових карток - емісію платіжних карток.

В Україні діє національна система масових електронних платежів (НСМЕП) - внутрішня багатоемітентна платіжна система, в якій розрахунки за товари та послуги, одержання готівки та інші операції здійснюються за допомогою банківських платіжних карток за технологією, що розроблена Національним банком України. До складу НСМЕП входять: платіжна організація, члени платіжної системи, учасники платіжної системи.

Загальне управління системою здійснює Рада платіжної організації, яка вирішує питання про прийняття або виключення до НСМЕП нових членів, виконує арбітражні функції, установлює ліміти для кожного платіжного інструмента та загальносистемні комісійні, приймає стратегічні рішення щодо подальшого розвитку НСМЕП тощо. Членами цієї системи можуть бути банки, які одержали ліцензію НБУ на здійснення емісії (еквайрингу) платіжних карток та уклали договір з Платіжною організацією про вступ до НСМЕП. Учасниками НСМЕП є юридичні або фізичні особи субєкти відносин, що виникають під час здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних карток, банки члени НСМЕП. Функції Розрахункового банку НСМЕП виконує НБУ.

Вище викладене ставить під сумнів статус позивача, а також правомірність, законність здійснення такого виду господарської діяльності, як надання фінансових послуг та здійснення емісії, про що відповідач не мав змоги заперечувати та ймовірно подати зустрічний позов.

Стверджує, що позивач надав суду інформацію, яка не відповідає дійсності та не була достатньо досліджена судом, тому суд прийшов помилкового висновку щодо уснування будь-якого кредитного договору б/н від 21.03.2008 та грошових зобовязань по ньому.

Відповідач категорично заперечує існування будь-якої заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанком», що підтверджується офіційною відповіддю Національного Банку України від 24.06.2016 за № 20-0004/53226.

Відповідач не мав змоги подати заяву про застосування строку позовної давності, оскільки будь-які вимоги можуть пред'являтися у межах строку позовної давності.

Так, із тексту заочного рішення не вбачається, коли саме позивач, дізнався про порушення його прав, у разі порушення з боку відповідача.

Із зазначеного в заочному рішенні вбачається, що за твердженнями позивача відповідач отримав кошти 21.03.2008 р., Заочне рішення від 10.10.2011 р.

Справа ймовірно була розглянута у розумний строк - встановлено законом 2 . місяці з.моменту надходження до суду , а це означає, що позов було подано не раніше липня 2011 року. Строк позовної давності, в межах якого позивач мав право подати позов до суду сплив 21. 03.2011р.

Враховуючи вище зазначене, вбачається, що позивач та його представники зловживали та зловживають своїм статусом юридичної особи, та умисно порушують, чинне законодавство, чим перешкоджають здійсненню захисту прав відповідача в судовому процесі та порушують право особи- відповідача на захист свого майнового інтересу.

А тому, просить суд скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10. 10.2011 року по справі № 2-2788/2011 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 березня 2008 року в розмірі 22 361, 64 грн. та призначити розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 березня 2008 року в розмірі 22 361,64 грн. в загальному порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, наддали через канцелярію суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення .

Заслухавши представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи,суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб ,належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.3ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази , на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений, але не отримав повідомлення суду про судове засідання, суду невідомо з яких причин.

Відповідно до ч. 3 ст.76 ЦПК України вказано ,що якщо особу ,якій адресовано судову повістку ,не виявлено в місці проживання повістку під розписку вручається будь-кому з повнолітніх членів сімї .

Крім того, матеріали цивільної справи № 2-2788/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення забогованості за кредитним договором знищені, що підтверджується Актом вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, що не підлягають зберіганню (цивільні справи за 2011 рік), відповідно до Переліку судових справ і документів ,що утворюються в діяльності суду,із зазначенням строків зберігання затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 11 лютого 2010 року №22.

Оскільки, цивільна справа № 2-2788/11 знищена, в матеріалах справи відсутні докази, про те що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, тому суд перевірити не може достовірність викладеної в заяві про перегляд заочного рішення інформації.

На думку суду, підписуючи кредитний договір, ОСОБА_1 брав на себе відповідні зобов»язання, а тому на думку суду повинен був погашати борг в ПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст. 229,230,231 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про перегляд заочного рішння по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення забогованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: ОСОБА_4