Єдиний унікальний номер 719/30/17
Номер провадження 2/719/20/17
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м.Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Цицак В.Л.,

за участю секретаря Селезньової А.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новодністровської міської ради Чернівецької області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, і зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новодністровської міської ради Чернівецької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, і зняття з реєстрації.

В позовній заяві зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1. Вказує, що у вищевказаній квартирі окрім нього також зареєстрований його пасинок ОСОБА_2, який є сином померлої дружини. Однак, відповідач не проживає у спірній квартирі більше п'яти років. При цьому, реєстрація його місця проживання в квартирі створює незручності позивачу та його другій дружині, обмежуючи їхні права щодо користування квартирою. З огляду на зазначене, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою, та зобов'язати Новодністровську міську раду зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подав, заперечення на позов не надав. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у зв'язку із відсутністю адресата. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 218 від 02.02.2017р., суд вважає його таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новодністровської міської ради Чернівецької області у судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності у зв'язку із службовою зайнятістю, не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково повідомив, що на даний час у квартирі він проживає із другою дружиною, вони із ОСОБА_2 не спілкуються протягом тривалого часу, останній в м. Новодністровськ не приїжджає, спроб вселитися в квартиру не робить, свої речі з квартири забрав. Зазначив, що в 2000р. відповідач після одруження змінив прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 та зареєструвався у квартирі, однак фактично проживав в квартирі лише до закінчення школи, а після одруження виїхав за межі області. Просить позов задоволити.

Свідок ОСОБА_3 показав, що є сусідом позивача ОСОБА_1 та підтвердив, що відповідач ОСОБА_2, який є сином покійної першої дружини позивача, протягом останніх десяти років за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Свідок ОСОБА_4 показала, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 та підтвердила, що відповідач ОСОБА_2, який є сином покійної першої дружини позивача, протягом останніх семи-восьми років за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Пригадала, що відповідач переїхав жити в інше місто та забрав із собою особисті речі.

Заслухавши позивача, свідків, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що на даний час позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13.02.1995р., зареєстрованим 20.02.1995р. Чернівецьким державним обласним бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за №2, та технічним паспортом на квартиру.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданого Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області, останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 24 лютого 1999 року.

Окрім того, за вищезгаданою адресою з 13 жовтня 2000р. також зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідками Новодністровської міської ради Чернівецької області №579 від 27.01.2017р. та № 669 від 02.02.2017р.

Як пояснив позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 є сином його покійної першої дружини ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4., в підтвердження чого надав суду Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, видане Новодністровською міською радою Чернівецької області 09.09.1996р., та Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, видане Відділом РАЦС Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області 13.03.2006р.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає більш як п'ять років; в квартирі відсутні його особисті речі; спроб вселитися у квартиру останній не робив, а тому вважає, що останній втратив інтерес до даного житла. При цьому, реєстрація відповідача у квартирі створює позивачу незручності та призводить до додаткових витрат.

В підтвердження відсутності відповідача за місцем його реєстрації суду надано акт обстеження сім'ї від 12.01.2017р., складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області Кордонського В.В. та мешканців будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якого вбачається, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає протягом останніх п'яти років.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сусідами позивача, підтвердили, що відповідач ОСОБА_2, який є пасинком позивача ОСОБА_1, у квартирі АДРЕСА_1, не проживає близько 7-10 років.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку знятися із реєстрації не бажає. Доказів, які б спростовували твердження позивача ОСОБА_1, відповідачем ОСОБА_2 суду не надано.

Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Об'єктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 156 ЖК Української РСР за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла, їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство.

У ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про позбавлення особи право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 понад п'ять років без поважних причин, жодних домовленостей між власником квартири та відповідачем щодо збереження за ним права на проживання в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі - Закон) зняття з реєстрації здійснюється за заявою особи, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. При цьому, згідно ст. 11 цього ж Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Згідно п. 3 Правила реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016р. (надалі - Правила), реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до п. 8 Правил документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги».

Позовна вимога з матеріально-правової сторони - це вимога позивача до відповідача з врахуванням ст. 16 ЦК України.

Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом реєстрації на підставі заяви особи у зв'язку із винесеннм, зокрема, судового рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, то в даному випадку зазначена позовна вимога є передчасною та помилково заявлена до третьої особи, а відтак, суд приходить до висновку, що в частині заявленої позовної вимоги про зобов'язання міську раду зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку слід відмовити.

Розподіл судових витрат провести відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні», ст. 9, 64, 150, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 16, 317, 319, 379, 382, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 8, 10-11, 57-64, 88, 208-209, 212-215, 218, 223, 226, 228, 231, 233, 294, 296 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 640, 00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Новодністровського міського суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернівецької області через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16 лютого 2017р.

Суддя: