Справа №173/2247/16-ц
Провадження №2/173/173/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 липня 2013 року помер ОСОБА_2, який за життя, 26 липня 2013 року, склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі на право на земельну частку (пай), яке належало померлому на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай). Однак, у звязку з відсутністю оригіналу цього сертифікат, 9 грудня 2014 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача, Боровківської сільської ради, в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що ОСОБА_2 є рідним батьком позивача, проте мати позивача перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, тому ОСОБА_2 не був записаний його батьком. Перед смертю ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Також відомо, що за життя ОСОБА_2 отримав сертифікат про право на земельну частку (пай).

Представник відповідача, Верхньодніпровської районної державної адміністрації, в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суду пояснила, що Боровківською сільською радою було видано державний акт про право колективної власності на землю КСП «Нива» від 1 грудня 1995 року. ОСОБА_2 значиться під номером 49 у списку, що додається до акту про право колективної власності на землю КСП «Нива». Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_2 видано 22 травня 1997 року серія ДП № 9219308, розмір земельної частки (паю) 5,96 умовних кадастрових гектарів.

Представник третьої особи, Управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, в судовому засіданні також пояснила, що на імя ОСОБА_2 в 1997 році видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Боровківської сільської ради як члену КСП «Нива».

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

30 липня 2013 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 518642 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося майно право на земельну частку (пай) розміром 5,96 умовних кадастрових гектарів на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яке належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0219308, виданого 22 травня 1997 року, що підтверджується довідкою управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року (а.с. 8) та повідомленням Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 6 червня 2016 року (а.с.7).

Оригінал сертифікату на імя ОСОБА_2 втрачено.

Таким чином судом встановлено, що на момент своєї смерті ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай) розміром 5,96 умовних кадастрових гектарів на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 9 грудня 2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, а саме сертифікату про право на земельну частку (пай) (а.с.10).

Встановлено, що за життя, 26 липня 2013 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_3 (а.с.12). Відомості про заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 6 серпня 2014 року (а.с.31). Згідно з довідкою Боровківської сільської ради № 644 від 1 серпня 2014 року заповіт від імені ОСОБА_2 не змінювався та не скасовувався (а.с.33). Відповідно до довідки Боровківської сільської ради № 645 від 1 серпня 2014 року на день смерті ОСОБА_2 мав такий склад сімї: ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8 (не родичі); ОСОБА_9 (співмешканка); ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (діти співмешканки). Вищевказані особи не мають права на обовязкову частку у спадщини у відповідності до ст. 1241 ЦК України.

Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3, який згідно зі свідоцтвом про зміну імені від 17 лютого 2015 року змінив своє прізвище на «Кукла» (а.с.5).

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, інших спадкоємців за законом або за заповітом не встановлено, суд вважає, що до нього перейшло право на земельну частку (пай), проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа позивач не має можливості оформити право на спадщину, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право на земельну частку (пай) розміром 5,96 умовних кадастрових гектарів на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 30 липня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко