Номер провадження: 22-ц/785/1/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гайворонського С.П., Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05 липня 2016 року,-

встановила:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 15.05.2009 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. 22.11.2011 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про розірвання шлюбу. На протязі часу, коли розглядався позов про розірвання шлюбу (два роки) йому стало відомо, що відповідачка задовго до заміжжя з ним та на протязі всього їхнього шлюбу проживала з невідомими чоловіками та за невідомою йому раніше адресою - АДРЕСА_1. Проте, дані, які надала відповідачка до Першого Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції стосовно свого місця проживання при укладенні шлюбу інші - АДРЕСА_2.

Позивач посилався на те,що при укладанні шлюбу між ним та відповідачкою було порушено приписи ст. 24 Сімейного Кодексу України (добровільність шлюбу) та як наслідок - на підставі ст.40 цього ж Кодексу даний шлюб рішенням суду повинен бути визнаний недійсним.

Його вільна згода на шлюб з відповідачкою була порушена шляхом обману зі сторони ОСОБА_3, оскільки остання приховала від нього факт проживання в незрозумілому статусі з невідомими йому двома чоловіками.

Позивач просив визнати шлюб укладений 15 травня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрованим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 291 недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідачки позов не визнала, вважала його таким, що не підлягає задоволенню.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 05 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ,суд першої інстанції посилався на недоведеність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2009 року між сторонами був укладений шлюб,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 23.08.2011 року (а.с.5).

Від шлюбу 16.08.2010 року народилися діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 від 17.11.2011 року та серія НОМЕР_2 від 17.11.2011 року (а.с.14,15).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24.01.2013 р.,залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 р. шлюб між сторонами був розірваний (а.с.28,29-30).

Між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дітей відповідно до якого, було укладено договори № 36650 та № 36651 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування від 24.02.2012 р., відповідно до яких позивач перераховував грошові кошти (аліменти) на утримання дітей(а.с. 16 - 19, 20).

Згідно ст. 38 Сімейного кодексу України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24 - 26 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Судом першої інстанції вірно встановлено ,що позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані ,а матеріали справи не містять докази того, що шлюб було укладено без вільної згоди на це позивача, в розумінні ст. 40 СК України, натомість матеріали справи свідчать про те, що сторони уклали шлюб з наміром створення сім'ї, під час шлюбу в них народилося двоє дітей, на утримання яких позивачем сплачувалися аліменти.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що його вільна згода на шлюб була порушена шляхом оману зі сторони ОСОБА_3 не заслуговують на увагу , оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення повно,вірно надане правове обґрунтування зазначеному доводу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо невиконання судом першої інстанції ухвали суду про задоволення клопотання про виклик свідків, оскільки такий довід не спростовує законність та правильність ухваленого судового рішення.

За таких обставин , відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,п.1 ч.1 ст.307,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

С.П.Гайворонський

А.П. Заїкін