Справа № 195/1598/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

15.02.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., при секретарі Давидовій М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, третя особа - Державний нотаріус Марганецької Державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадщину за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.1963 року його мати ОСОБА_3 уклала договір з виконкомом міської ради депутатів м. Марганець Дніпропетровської області в особі ОСОБА_4 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти.

В 1965 році його мати побудувала будинок загальною площею 51 кв. м. по вул. Грабовського, 22 с. Зоря Томаківського району Дніпропетровської області. З того часу він разом з матір'ю проживав у вищевказаному будинку, де вони й були зареєстровані.

24.02.2002 року його мати померла, про що складено відповідний актовий запис.

Він, згідно з вимогами ст. 548 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті його матері.

У 2016 році з метою полегшення оформлення спадщини спадкоємцями, він звернувся до Державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори з відповідною заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_3, а саме: на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Грабовського, 22 с. Зоря Томаківського району Дніпропетровської області.

На своє звернення 26.10.2016 року він отримав постанову Державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим , оскільки заявником у порушення вимог розділу ІІ глави 10 п. 4 п. п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" надано документ, що підтверджує право власності на житловий будинок № 22, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с. Зоря, вул. Грабовського, який не зареєстрований відповідним органом реєстрації права власності на нерухоме майно.

У звязку з чим був змушений звернутися до суду.

Позивач, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності на заявлених позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач, Зорянська сільська рада проти заявлених вимог не заперечує, та просить розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено.

28.02.1963 року ОСОБА_3 уклала договір з виконкомом міської ради депутатів м. Марганець Дніпропетровської області в особі ОСОБА_4 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти.

Свідоцтвом про народження серії ГД № 138378, встановлено, що ОСОБА_5 є сином покійної ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 721541 ОСОБА_3 померла 24.02.2002 року у віці 78 років

При вирішені спорів про спадкування , спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року , не допускається судами норм ЦК 2003 року, а застосування підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на час смерті спадкодавці, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Він, згідно з вимогами ст. 548 ЦК УРСР прийняв спадщину після його матері ОСОБА_3, яка померла 24.02.2002 року.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом з із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї.

Підтвердженням даних обставин є рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2004 року.

Зокрема це підтверджується технічним паспортом на житловий будинок № 22 по вул.. Грабовського в с. Зоря, який виданий на його імя.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до копії спадкової справи № 92/2016 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3, крім нього інших спадкоємців немає.

Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в поряду, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою для його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13.06.2012 року №6-54цс12).

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року №40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних)будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. ст. 25,30.346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно , створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності законом порядку до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 118-120,213-215 ЦПК України, ст.548 ЦК УРСР, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом на житловий будинок «А» загальною площею 51 кв.м, літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», сарай «Д», гараж «Е», навіс»Ж», теплиця «З», сарай «К», що розташовано за адресою по вул. Грабовського № 22 с. Зоря Томаківського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24.02.2002 року. актовий запис № 3.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6