Ухвала

іменем україни

02 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Державної казначейської служби України до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Державна казначейська служба України звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ОСОБА_4 згідно з наказом Державної казначейської служби України від 19 квітня 2012 № 145-к був призначений виконуючим обов'язки начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та в подальшому, у відповідності до наказу Казначейства від 13 серпня 2013 року № 331-о начальником Головного управління Казначейства.

07 грудня 2012 року між Головним управлінням Казначейства в особі виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_4 та приватним підприємством «Промелектробуд - 2000» (далі - ПП «Промелектробуд - 2000») укладено договір підряду № 212/68 про виконання робіт з комплексної реконструкції приміщення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, розташованого по АДРЕСА_1, на загальну суму 6 048 272 грн.

На підставі договору підряду, в межах бюджетних асигнувань, за бюджетною програмою за КПКВ 3504010 за КЕКВ 2143 у 2012 році Головним управлінням Казначейства зареєстровано бюджетні/фінансові зобов'язання в сумі 2 058 870 гр., які погашені у повному обсязі.

У 2013 році бюджетні/фінансові зобов'язання відповідно до умов договору підряду розрахунки не здійснювались, оскільки бюджетні призначення за КЕКВ 2143 не передбачались.

Будь-яких заходів щодо попередження ПП «Промелектробуд - 2000» про відсутність бюджетних призначень на 2013 рік ОСОБА_4, як керівником Головного управління Казначейства вжито не було.

Станом на 01 січня 2013 року та 31 грудня 2013 року, згідно з даними бухгалтерського обліку кредиторська та дебіторська заборгованість перед ПП «Промелектробуд - 2000» відсутня.

Разом з тим, 26 березня 2013 року до Головного управління Казначейства надійшов лист ПП «Промелектробуд - 2000» від 25 березня 2013 року № 54/03 про те, що останній виконав у січні-березні 2013 року роботи, передбачені договором підряду на загальну суму 500 265 грн 60 коп. з проханням підписати довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання-передачі виконаних робіт.

Однак, головним управлінням Казначейства вищевказаний акт та довідку не було підписано у зв'язку із неможливістю взяття на себе бюджетних фінансових зобов'язань із за відсутності бюджетних призначень за КЕКВ 3142 про що було повідомлено ПП «Промелектробуд - 2000».

ПП «Промелектробуд - 2000» звернулось до господарського суду Черкаської області про стягнення 500 265 грн 60 коп. заборгованості з Головного управління.

Рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/334/14 позовні вимоги ПП «Промелектробуд - 2000» задоволено та прийнято рішення про стягнення з Головного управління на користь ПП «Промелектробуд - 2000» 500 265 грн 60 коп. для покриття боргу та 10 005 грн 31 коп. судових витрат.

Наказом Державної казначейської служби України від 06 квітня 2015 року № 343-о ОСОБА_4 звільнено з посади начальника Головного управління у зв'язку з переведенням для подальшої роботи до Черкаської обласної державної адміністрації.

Наказ Господарського суду Черкаської області від 07 квітня 2015 року в справі № 925/334/14 про стягнення коштів з Головного управління 500 265 грн 60 коп. боргу та 10 005 грн 31 коп. судових витрат неодноразово пред'являвся ПП «Промелектробуд - 2000» для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України з метою здійснення безспірного списання коштів згідно з порядком виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, в ході якого Управлінням казначейства списано зі своїх рахунків кошти на загальну суму 10 005 грн 31 коп.

За результатами перевірки Казначейством видано наказ від 23 липня 2015 року № 211 та направлено повідомлення до Міністерства Внутрішніх Справ України від 29 липня 2015 року № 5-08/1893-19852 з проханням провести перевірку зазначених фактів щодо наявності ознак злочину, а також встановлення осіб, причетних до виникнення не бюджетної заборгованості.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України, в особі Державної казначейської служби України, збитки (шкоду) у розмірі 10 005 грн 31 коп., завдані ним під час виконання трудових обов'язків.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог Державної казначейської служби України відмовлено.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні належні та допустимі докази того, що саме ОСОБА_4 є винною особою у спричиненні збитків державному бюджету, оскільки службове розслідування щодо його дій не проводилось, юридичні факти передбачені ст. 130 КЗпП України, які є підставою для притягнення ОСОБА_4 до матеріальної відповідальності встановлені не були.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Т.О.Писана