Справа № 758/2039/17
У Х В А Л А

21 лютого 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Зарицька Ю. Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту народження,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Ст. 257 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Однак, заявником не надано жодного доказу неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а саме заявник до таких органів з метою реєстрації факту народження не звертався.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви долучено квитанцію про сплату судового збору № 87458 від 12.12.2016 в сумі 275,60 грн. та квитанцію № 39 від 08.02.2017 з призначенням платежу «судовий збір за позовом ОСОБА_3». Однак, в даній справі заявниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а не ОСОБА_3

Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22.

Так, з квитанцій, долучених до заяви, не вбачається, за яку саме заяву сплачено судовий збір.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 6 Законом України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Так, судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Оскільки порушення заявниками вимог ст. 119 ЦПК України тягнуть за собою постановлення ухвали про усунення недоліків (відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України), вважаю за необхідне постановити ухвалу про усунення зазначених недоліків, надавши заявникам строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту народження - залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі - 3 дні з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. Л. Зарицька