Провадження № 2/761/1970/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Лукянчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 01.09.2017 року становить 62 592,82 грн. та судові витрати в розмірі 1 378, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору від 02.03.2016 року, укладеного між Кредитною спілкою «Істок» та відповідачем,ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 20 000,00 грн. строком до 01.09.2017 року зі сплатою 39 відсотків річних. Як зазначає позивач, ним належним чином виконаня свої зобов'язання та надані кошти в користування, в той же час відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 01.09.2017 року становить: 20 000, 00 грн. - сума неповернутого кредиту, 40 417,78 грн. - сума несплачених відсотків, 2 175,04 грн. - інфляційні нарахування, а загальна сума заборгованості складає 62 592,82 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначає що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача, представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.03.2016 року між ю спілкою «Істок» (далі - Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір №ДК2-279 за яким Кредитор надав Позичальнику кредит у сумі 20 000,00 грн. строком на 18 місяців з 02.03.2016 року до 01.09.2017 року (включно) (п.1.1, 1.2 Договору).

Відповідно п. 2.5 Договору, відсоткова ставка за користування кредитом за даним договором становить 0,001 % річних.

Згідно п.2.7 Договору, плата за супровід кредитного договору становить 38,999 % щорічно.

Порядок повернення кредиту та відсотків визначено графіком, що є невідємною частиною договору.

Згідно з умовами договору відповідач, як Позичальник зобов'язувався повернути кредит наданий Кредит і виконати свої обов'язки за даним договором у повному обсязі.

Спілка виконала свої зобов'язання по вказаному договору на виконання п.1.1 Договору, надавши ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 02.03.2016 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.09.2017 року (згідно розрахунку позивача) становить: 20 000,00 грн. - сума неповернутого кредиту, 40 417,78 грн. - сума несплачених відсотків, 2 175,04 грн. - інфляційні нарахування, а загальна сума заборгованості складає 62 592,82 грн.

Пунктом 6.2, 6.2.1 передбачено, що у разі виникнення прострочення більше 10 (десяти) робочих днів по внесенню платежів згідно графіку або у разі невчасного чи неналежного виконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, або наявності обставин, які ставлять під можливість погашення кредиту, кредитор набуває право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих відсотків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не направлялася на адресу відповідача вимога про повну сплату кредиту та нарахованих відсотків.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів, що сума заборгованості є меншою.

Позивач просить стягнути суму заборгованості станом на 01.09.2017 року у розмірі 62 592,82 грн., однак суд не може захистити права позивача на майбутнє так як відповідач має можливість в будь-який час сплатити заборгованість за кредитом в повному обсязі до закінчення строку дії договору, а тому приходить до висновку про стягнення заборгованості на дату винесення рішення, що становить 10 567,91 грн. - сума неповернутого кредиту, 27 325,75 грн. - сума несплачених відсотків, що в загальній сумі становить 37 893,66 грн.

Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 37 893,66 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.526, 549 ЦК України, ст.ст. 10, 1, 15, 60, 159, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Кредитної спілки «Істок» заборгованість за кредитним договором від 02.03.2016 року в розмірі 37 893 (тридцять сім тисяч вісімсот дев'яносто три) гривни 66 копійок та 1378 гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Н.Г. Притула