Номер провадження: 22-ц/785/459/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії про стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 13 січня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що відповідач ОСОБА_4 постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2014 року в справі №521/11993/14-п визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за результатами дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 4 липня 2014 року о 17.30 годині по вулиці М.Малиновського в м. Одесі. Позивач зазначив, що ремонт аварійно пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, склав 59748,89грн., що підтверджено актом виконаних робіт №1 від 13 серпня 2014 року, складеним «Тойота ОСОБА_6» ТОВ «ВТП «Інжпроект». ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», де була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, виплатила страхове відшкодування, яким фактично понесені витрати на ремонт покрито частково. Крім того, під час ремонту понесені додатково витрати на оплату послуг ТОВ «ВТП «Інжпроект» щодо перевірки кутів встановлення коліс, діагностики підвіски тощо на суму 287,28 грн., витрати по проведенню оцінки вартості збитків на суму 800,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_3, просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 22994,32 грн., витрати на діагностику в сумі 287,28 грн. витрати на проведення оцінки розміру збитків в сумі 800,00 грн., а всього 24081,60 грн., крім того стягнути на відшкодування завданої пошкодженням майна моральної шкоди 5000,00 грн. (а.с.1-5). В ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 зменшив розмір позовних вимог з огляду на здійснення додаткової страхової виплати та просив стягнути 16630,68 грн. на відшкодування збитків, 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди (а.с.108-109).

Відповідач ОСОБА_4 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надала, участь в справі приймала через представника.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 16,76 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження 850,00 грн., витрат на діагностику 287,28 грн., на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в загальній сумі 1102,40 грн. (а.с.231-234).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.9).

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2014 року ОСОБА_4 визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та піддана покаранню у вигляді штрафу за те, що 4 липня 2014 року о 17.30 годині, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Ходна Акород», реєстраційний номер НОМЕР_2, під час руху по вулиці Маршала Малиновського допустила порушення пункту 10.2 Правил дорожнього руху, що мало наслідком зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3О.(т.1 а.с.12).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження №324/2014 по визначенню вартості матеріальних збитків, завданих володільцю транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складеного оцінщиком ФЛП «ОСОБА_7В.» на замовлення ОСОБА_3, вартість матеріальних збитків станом на 11 липня 2014 року визначена рівною 37254,57 грн. (т.1 а.с.159-177).

Витрати на складання звіту рівні 80,00 грн., витрати ОСОБА_3 сплачено, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру №26 від 20 серпня 2014 року ФЛП «ОСОБА_7В.» (т.1 а.с.223).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» (поліс АС/4670577 від 25 листопада 2013 року строком дії з 26 листопада 2013 року до 25 листопада 2014 року), страхова сума за шкоду майну - 50000,00 грн., франшиза - 500,00 грн. (т.1 а.с.10).

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за договором страхування №АС/467577/9069/13 від 25 листопада 2013 року по події від 4 липня 2014 року, в якій пошкоджено автомобіль марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, проведено із вирахуванням з розміру матеріального збитку франшизи страхову виплату 2 жовтня 2014 року в сумі 25240,02 грн., 24 жовтня 2014 року в сумі 11514,55 грн., 15 жовтня 2015 року в сумі 7450,92 грн. (т.1 а.с.38, 39, 40, 110, 112).

Транспортний засіб автомобіль марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, фактично відремонтований, що підтверджено актом виконаних робіт №1 від 13 серпня 2014 року «Тойота ОСОБА_6» ТОВ «ВТП «Інжпроект», витрати склали 59748,89 грн. в тому числі ПДВ 9958,15 грн. За виконані ремонтні роботи ОСОБА_3 сплачено, що підтверджено квитанцією №ПН802243 від 15 липня 2014 року на суму 20000,00 грн., квитанцією №ПН798142 від липня 2014 року на суму 8000,00 грн., квитанцією №ПН835327 від 9 серпня 2014 року на суму 31748,89 грн. (т.1 а.с.41-43, 178-180).

За виконання робіт з перевірки вузлів установки коліс та діагностику підвіски сплачено ОСОБА_3 кошти в сумі 287,28 грн. згідно акту виконаних робіт №9 від 10 липня 2014 року, що підтверджено квитанцією №ПН796867 від 10 липня 2014 року (т.1 а.с.44-45, 181-182).

Згідно висновку №1123 від 7 липня 2016 року судової автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складеного експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість транспортного засобу станом на 11 липня 2014 року без урахування пошкоджень визначена рівною 169198,00 грн., вартість матеріального збитку визначена рівною 44222,25 грн., вартість відновлювального ремонту визначена рівною 61263,81 грн., ринкова вартість транспортного засобу з урахуванням пошкоджень визначена рівною 124975,75 грн. Крім того, експертом зазначено, що встановити чи відповідають виконані ремонтно-відновлювальні роботи нормативним вимогам, чи укомплектований транспортний засіб відповідно до нормативно-технічної документації підприємства-виробника, чи утримувався транспортний засіб у належному стані з урахуванням технічного стану дорожнього транспортного засобу та його складових на дату оцінки 11 липня 2014 року не є можливим (т.1 а.с.187-200).

Згідно інформації ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відповідно до статті 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, визначено страховою компанією на підставі звіту незалежного експерта з урахуванням зносу вартості матеріалів та з врахуванням ПДВ, оскільки ОСОБА_3 було надано акт виконаних робіт. Від ОСОБА_5 заяви після виконаних робіт по ремонту транспортного засобу щодо виплати страхового відшкодування (різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою, витраченою фактично для проведення ремонту) до страхової компанії не надходило (т.1 а.с.113).

Ухвалюючи рішення на підставі вищевказаних фактичних даних, суд першої інстанції правильно визначився зі спірними правовідносинами та норами матеріального права, що такі регулюють, поряд з цим, визначаючи різницю матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем, безпідставно не прийнято за вихідні дані фактично понесені позивачем витрати на ремонт пошкодженого автомобіля.

Зазначені обставини, згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Так, відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, у сенсі даної норми матеріального права має місце додаткова відповідальність страхувальника (у цьому випадку страхувальником є особа, яка заподіяла шкоду).

Встановлено і не є спірним, що фактичні витрати ОСОБА_3 по ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1, склали 59748,89 грн. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» сплатила страхове відшкодування в загальній сумі 44205,49грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 15543,40 грн., відтак, відповідно до положень статті 1194 ЦК України вказана різниця підлягає стягненню з ОСОБА_4 як особи, яка заподіяла шкоду, на користь ОСОБА_3 як потерпілої особи.

Фактично понесені ОСОБА_3 витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу в сумі 59748,89 грн. підтверджені актом виконаних робіт №1 від 13 серпня 2014 року «Тойота ОСОБА_6» ТОВ «ВТП «Інжпроект», ремонтні роботи ОСОБА_3 оплачено, що підтверджено квитанцією №ПН802243 від 15 липня 2014 року на суму 20000,00 грн., квитанцією №ПН798142 від липня 2014 року на суму 8000,00 грн., квитанцією №ПН835327 від 9 серпня 2014 року на суму 31748,89 грн. Даний акт виконаних робіт та підтвердження сплати робіт був наданий ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», як наслідок страхова компанія такий прийняла та, зокрема, відшкодувала ПДВ.

Таким чином, фактично понесені витрати є підтвердженими належними та допустимими доказами, які прийняті страховою компанією. Та обставина, що ОСОБА_3 звернувся за стягненням різниці між фактичним розміром шкоди та фактично виплаченою страховою виплатою безпосередньо до ОСОБА_4 як особи, яка заподіяла шкоду, є правом ОСОБА_3, яке не обумовлено обовязковістю звернення тільки до страхової компанії. Слід також звернути увагу на те, що договором страхування №АС/4670577 від 25 листопада 2013 року страхова сума за шкоду майну визначена рівною 50000,00 грн., франшиза 500,00 грн., фактично сплачено страхове відшкодування в сумі 44205,49 грн., відтак, різниця в сумі 15543,40 грн. між фактичним розміром шкоди та вже виплаченим страховим відшкодуванням не покривається в повному обсязі полісом.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містять доводів неправильності рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на автотоварознавче дослідження в сумі 850,00 грн., на діагностику в сумі 287,28 грн., відповідач ОСОБА_4 рішення суду не оскаржує, тому, з огляду на підтвердження належними доказами понесення цих витрат та не віднесення таких до страхової виплати, рішення суду першої інстанції в цій частині вимог підлягає залишенню без змін.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з пошкодження її майна (ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_4 пошкоджено майно ОСОБА_3, а саме транспортний засіб, отже, право ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди у сенсі положень частини 1, пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України наявне, обовязок ОСОБА_4 по відшкодуванню моральної шкоди відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України має правову підставу.

ОСОБА_3 розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено рівним 5000,00 грн., судом першої інстанції стягнуто на відшкодування моральної шкоди 2000,00грн. Даний розмір грошового відшкодування узгоджується з положеннями частини 3 статті 23 ЦК України, підстав для зміни рішення суду в цій частині вимог не вбачається.

Розподіл судових витрат проведено відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.303, п.п.1,3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії про відшкодування матеріальних збитків змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії про стягнення матеріальних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на відшкодування матеріальних збитків 15543 грн. 40 коп.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в особі філії про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 850 грн. 00 коп., про стягнення витрат на проведення перевірки коліс та діагностики підвіски в сумі 287 грн. 28 коп., про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп., та в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору в загальній сумі 1102 грн. 40 коп. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2