Справа № 139/1152/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.

з участю третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до Конищівської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача ОСОБА_1, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі, на належний йому житловий будинок, який знаходяться на території Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3. 26 жовтня 2016 року позивачу було роз'яснено нотаріусом, що, оскільки він не прийняв спадщину у відповідності зі статтями 1269-1270 ЦК України, не вбачається можливим прийняття від нього зараз заяви про прийняття спадщини. Заявляючи, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважної причини (хвороба), ОСОБА_2 08 грудня 2016 року за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, 14 грудня 2016 року подав до канцелярії суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності (а.с. 20).

Представник відповідача - Конищівської сільської ради подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності (а.с. 28).

З врахуванням прав, передбачених ст. 27 ЦПК України, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.

Ухвалою суду від 29 грудня 2016 року (а.с. 29) до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача залучена ОСОБА_1.

В судовому засіданні 11 січня 2017 року ОСОБА_1 позов не визнала і суду пояснила: З 2009 року вона доглядала батьків позивача, в тому числі ОСОБА_3. За життя той склав заповіт, яким все своє майно заповів у рівних частках їй та сину - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, вона здійснила його поховання, поминки, а позивач навіть не приїхав на похорон. В шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак ще не оформила свої спадкові права. Не бачить причин, що заважали б вчасному зверненню позивачем до нотаріуса, просить відмовити в позові.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 3).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Статтею 1223 ЦК України, визначено, що право спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, визнання недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця.

Позивач у позові зазначає, що він - єдиний спадкоємець першої черги за законом як син (а.с. 4), оскільки інші спадкоємці першої черги померли (а.с. 5, 6).

При перевірці наявності спадкової справи на прізвище спадкодавця, судом встановлено, що ОСОБА_3 08 жовтня 2010 року склав заповіт (зворот а.с. 27, а.с. 33) яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на яке за законом матиме право заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

Зазначений заповіт, відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) є чинним, не зміненим і не скасованим (а.с. 17, 34-35).

Таким чином, в даному випадку спадкоємство має здійснюватися сам перед за заповітом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті).

Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 34/2013 (а.с. 24-26, 34-36) та з пояснень в судовому засіданні третьої особи слідує, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 16 травня 2013 року (дотримавшись шестимісячного строку) звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3. Із цієї ж справи слідує, що інші спадкоємці, а ні за заповітом, а ні за законом до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавали.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Відповідно до роз'яснення, які містяться у абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На обґрунтування своєї позовної вимоги, позивач зазначив, що з 10 по 25 червня 2013 року він перебував на лікуванні з приводу остеоартрозу правого плечового суглобу. Таку обставину позивач ствердив довідкою консультативно-діагностичної поліклініки КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» від 16 листопада 2016 року.

Однак, таку обставину суд не може визнати як поважну причину, через яку позивач пропустив строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Так, з цієї довідки навіть не слідує, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а також, що він не міг пересуватися, чи що він не міг звернутися до нотаріуса до 10 червня 2013 року, так само, як з 10 червня 2013 року по 08 грудня 2016 року.

Крім того, зі змісту передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Позивач таким правом також не скористався.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 73 ч. 4 ст. 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2 відмовити в позові про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:___________