Справа № 132/3371/16-ц
Провадження № 2/132/121/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Безулій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів та понесених витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 107.

31.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області.

Від сумісного проживання у них є неповнолітня дитина: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно виконавчого листа № 132/2529/14-ц від 11.09.2014 року, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак відповідач ОСОБА_1 недобросовісно виконує свій обовязок по сплаті аліментів.

Внаслідок цього станом на 01.09.2016 року за відповідачем ОСОБА_2 утворилася заборгованість по виплаті аліментів позивачці на утримання дочки в сумі 6597 грн. 55 коп., що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою-розрахунком державного виконавця.

Згідно підрахунків позивачки за період з 01.04.2015 року по 01.09.2016 року сума пені за прострочення сплати аліментів, яку відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплатити на користь позивачки ОСОБА_1 складає 21342 грн. 94 коп.

Тому позивачка звернулась до суду з даний позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів.

Крім того, позивачка просить стягнути разово з відповідача на її користь 227,35 грн. понесених додаткових витрат на лікування доньки; стягнути щомісячно з відповідача 200 грн. додаткових витрат на лікування доньки; стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на правову допомогу, відповідно до квитанцій.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення проти позову про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Так в своєму заперечені відповідач посилається не те, що наданий позивачкою розрахунок неустойки станом на 01.09.2016 року в розмірі 21342,94 грн. є невірним, оскільки у відповідності з законодавством, а саме ст. 196 СК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема пункту 22, неустойка повинна нараховуватися із суми боргу, яка виникла у даному місяці.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості.

Зважаючи на зазначене сума неустойки (пені) від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.04.2015 року по 01.09.2016 року складає не 21342,94 грн., а 1504,10 грн.

Позивачка до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог, а також залишення без розгляду вимоги щодо стягнення додаткових витрат на лікування дочки в розмірі 200 грн. Заяву про уточнення позовних вимог підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд по справі проводити за його відсутності, проти уточнених позовних вимог не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 107.

31.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області.

Від сумісного проживання у них є неповнолітня дитина: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно виконавчого листа № 132/2529/14-ц від 11.09.2014 року, виданого Калинівським районним судом Вінницької області, відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак відповідач ОСОБА_1 недобросовісно виконує свій обовязок по сплаті аліментів.

Внаслідок цього станом на 01.09.2016 року за відповідачем ОСОБА_2 утворилася заборгованість по виплаті аліментів позивачці на утримання дочки в сумі 6201 грн. 29 коп., що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою-розрахунком державного виконавця.

Згідно підрахунків позивачки за період з 01.04.2015 року по 01.09.2016 року сума пені за прострочення сплати аліментів, яку відповідач ОСОБА_2 зобовязаний сплатити на користь позивачки ОСОБА_1 складає 1504 грн. 10 коп. та має такий вигляд:

- квітень 2015 року (213 грн. х 1% х 30 днів) = 63,90 грн.

- травень 2015 року (213 грн. х 1 % х 31 день) = 66,03 грн.

- червень 2015 року (213 грн. х 1 % х 30 день) = 63,90 грн.

- липень 2015 року (248,50 грн. х 1% х 31 день) = 77,035 грн.

- серпень 2015 року (248,50 грн. х 1% х 31 день ) = 77,035 грн.

- вересень 2015 року (248,50 грн. х 1 % х 30 днів) = 74,40 грн.

- жовтень 2015 року (276, 00 грн. х 1% х 31 день) = 85,56 грн.

- листопад 2015 року (276,00 грн. х 1% х 30 день) = 82,80 грн.

- грудень 2015 року (276,00 грн. х 1% х 31 день) = 85,56 грн.

- січень 2016 року (276,00 грн. х 1% х 31 день) = 85,56 грн.

- лютий 2016 року (676,00 грн. х 1 % х 29 днів) = 196,04 грн.

- квітень 2016 року (276,00 грн. х 1% х 30 днів) = 82,80 грн.

- травень 2016 року (276,00 грн. х 1% х 31 день) = 85,56 грн.

- червень 2016 року (276,00 грн. х 1% х 30 днів) = 82,80 грн.

- липень 2016 року (276,00 грн. х 1 % х 31 день) = 85,56 грн.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 просить стягнути разово з відповідача на її користь 227,35 грн. понесених додаткових витрат на лікування доньки, оскільки дочка є достатньо хворобливою та у неї спостерігається загальне зниження імунітету через діагностований ацетономічний синдром. В звязку з цим крім лікування в період загострення дитині передбачена спеціальна дієта, що підтверджується рекомендаціями лікаря.

Статтею 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом судової справи, а у відповідності до ч. 3 цієї ж статті до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу.

Частинами 1, 2 статті 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

За змістом статті 84 ЦПК України, склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно- правовим актом.

Так, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу врегульовано Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у відповідності до якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (стаття 1).

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наданий адвокатом позивачки розрахунок витрат на правову допомогу узгоджується із вимогами, встановлених статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Тому, враховуючи обставини справи та прийняте судом рішення, суд приходить до висновку, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 2176 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Позов в частині щомісячного стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 додаткових витрат на лікування дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн. залишити без розгляду в звязку із заявою позивачки про залишення позову в цій частині без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 196 СК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 1504 (одна тисяча пятсот чотири) грн. 10 коп.

Стягнути разово із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 227,35 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 2176 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: