АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/525/17 Справа № 195/513/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Баранніка О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 30.11.2012 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого він надав відповідачу кредит у сумі 8909,54 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується генеральною угодою укладеною між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 від 30.11.2012 року, відповідно до якої встановлено в п.2.1, що Банк надає Позичальнику строковий кредит в сумі 8909.55 грн. на термін 12 місяців, з 30.11.2012 р. по 30.11.2013 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0.833% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зазначені в Заяві, Умовах та правилах. У зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором згідно розрахунку станом на 07.09.2014 року виникла заборгованість в сумі 11736.88 гривень, яку позивач просив суд стягнути з відповідача, та яка складається з наступного:6563.22 грн. - заборгованість за кредитом; 933.74 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 4239.92 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.11.2012 року в сумі 11736.88 гривень, яка складається з наступного:

- 6563.22 грн. - заборгованість за кредитом;

- 933.74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4239.92 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, відповідач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н.

Із заяви позичальника вбачається, що позивач надав відповідачу кредит у сумі 8909,54 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується генеральною угодою, укладеною між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 від 30.11.2012 року, згідно якої встановлено в п.2.1, що Банк надає Позичальнику строковий кредит в сумі 8909.55 грн. на термін 12 місяців, з 30.11.2012 р. по 30.11.2013 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0.833% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом зазначені в Заяві, Умовах та правилах.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами,тарифами складають між ним та банком кредитний договір,що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором згідно розрахунку, станом на 07.09.2014 року виникла заборгованість в сумі 11736.88 гривень, яка складається з наступного:

- 6563.22 грн. - заборгованість за кредитом;

- 933.74 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4239.92 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Відповідно до п.1.1.7.31. Умов та правил надання банківських послуг, строк позовної давності щодо вимог банку про повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом,винагороди,неустойки-пені, штрафів, витрат банку становить 50 років.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.257, 259, 526, 527, 530, 611, 625, 652, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність доказів щодо надання кредитних коштів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки із заяви позичальника, яка посвідчена його власноручним підписом, вбачається, що позивач надав відповідачу кредит у сумі 8909,54 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Письмова форма кредитного договору внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю формою такий документ засвідчує як його укладення, так і умови договору, а також підтверджує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63 цс 13.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом необґрунтовано визнано безпідставною заяву про застосування строку давності відхиляються колегією суддів, оскільки в Умовах та правилах надання банківських послуг, ознайомлення з якими засвідчено підписом позивача, визначено строк позовної давності в 50 років. Крім того, в п.1.1.3 Генеральної угоди від 30.11.2012 року датою остаточного погашення заборгованості по Договору визначено 30.11.2013 року, а з позовом позивач звернувся 11.05.2016 року, тобто і в межах строку, передбаченого ст.257 ЦК України.

Решта доводів апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права не є підставою для скасування по суті правильного рішення з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.П.Бараннік

ОСОБА_4