Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

06 березня 2017 року м. Первомайськ

Справа :484/635/17

Номер провадження : 2/484/616/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.01.2015 р. в сумі 67 780,90 грн.

Ухвалою суду від 06.03.2017 р. відкрито провадження у справі.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, згідно з якою просить накласти арешт на квартиру загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування підстав для накладення арешту на зазначене майно позивач зазначає, що відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Вважають, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державно реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 69186851 від 28.09.2016 р. та № 81897989 від 06.03.2017 р. нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м., загальною вартістю 20 129,00 грн., належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення позову.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. надано розяснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з заяви, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, заборони будь яким особам укладати угоди щодо цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію та відчуження. Проте в заяві не обґрунтована необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, не зазначені причини реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову; дані про те що відповідач вчиняє дії щодо відчуження вказаного майна матеріали справи також не містять.

Посилання позивача на поширені випадки боржників з вжиття заходів щодо відчуження майна для уникнення можливості задоволення вимог банку за рахунок цього майна, не може слугувати підставою обґрунтованості заяви про забезпечення позову, адже такі обставини підлягають встановленню в кожному випадку окремо.

Ураховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.01.2015 р. в розмірі 67 780,90 грн., відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Ю. Фортуна