У Х В А Л А

9 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль,

встановила:

Заочним рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 8 вересня 2015 року, у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишені без змін залишені без змін.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд судових рішень, в якій заявник порушує питання про скасування ухвали суду касаційної інстанції та направлення справи на новий розгляд з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 червня та 9 листопада 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, в якій подано заяву про перегляд судових рішень, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивач не набув у встановленому законом порядку право власності на спірний автомобіль, оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не укладався.

Разом з тим, у наданих заявником для порівняння судових рішеннях суду касаційної інстанції йдеться про наступне:

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року суд касаційної інстанції, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначив, що судами під час розгляду справи не було встановлено, що особа набула права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу;

- в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 червня 2016 року суд касаційної інстанції, вирішуючи спір про зняття майна з-під арешту, зазначив, що право власності на автомобіль особа набула на підставі судового рішення.

Отже зі змісту наведених судових рішень та судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки у справах не є тотожним предмет спору та встановлено різні фактичні обставини.

У зв'язку з викладеним, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк