Справа № 538/1046/17
Провадження № 2/538/547/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

12 грудня 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Алтухової О.С.,

при секретарі Волошиній Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Мрія" про визнання договору оренди землі недійсним, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства "Мрія" про визнання договору оренди землі недійсним, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сілянськогосподарського виробництва площею 4,76 га, яка розташована на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер :00:004:0214.

Позивач дізнався, що належна йому земельна ділянка в 2012 році передана в оренду Фермерському господарству «Мрія» та зареєстрована у Відділі Держкомзему у Лохвицькому районі.

Договір оренди вищенаведеної земельної ділянки позивач не підписував, умови договору не погоджував. Після огляду договору оренди землі № б/н від 11.01.2012 року позивачем встановлено, що підпис в графі «Орендодавець» виконано не ним, підпис в договорі взагалі не співпадає з підписом позивача. З цього приводу подано заяву до правоохоронних органів за ознаками кримінального злочину, а саме підробка підписів на договорі оренди та шахрайство.

Просив визнати недійсним договір оренди землі площею 4,76 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:0214, яка розташована на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області № б/н від 11.01.2012 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Мрія» та зареєстрований у Відділі Держкомзему у Лохвицькому районі 19.06.2012 року, скасувавши державну реєстрацію даного договору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, явка якого була визнана обовязковою, наполягав на задоволенні позову, пояснив, що договір він не підписував, пізніше зазначив, що в 2012 році підписував договір, а в 2017 році вже не підписував, не заперечував тієї обставини, що, починаючи з 2012 року він отримував від відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою, влітку писав заяву на виплату йому коштів в рахунок оплати оренди за 2018 рік в звязку з необхідністю лікування, але через скрутне матеріальне становище вимушений був цією заявою відмовитися від коефіцієнту індексації та індексу інфляції.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництва та ордеру № 043030 від 26.09.2017 року, наполягав на задоволенні позову, зазначивши, що ОСОБА_1 договору не підписував, істотних його умов не погоджував.

Представники відповідача ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, ОСОБА_4, що діє на підставі угоди та ордеру № 090743 від 12.12.2017 року, заперечували проти задоволення позову. Зазначили, що Фермерське господарство «Мрія» перебуває у договірних відносинах ще з 2008 року, коли закінчився строк дії попереднього договору, було укладено новий договір, за який позивач отримував орендну плату у повному обсязі, на теперішній час орендна плата сплачена навіть за майбутній 2018 рік. Позивач добре знав про існування договору, звертався за отриманням довідки про розмір отриманої орендної плати для отримання субсидії. Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, представників сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 624180, виданого 02.07.2004 року Безсалівською сільською Радою народних депутатів, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,76 га, кадастровий номер :00:004:0214, яка розташована на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

11.01.2012 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Мрія» укладено договір оренди землі, згідно умов якого, позивач надав відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку площею 4,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, строком на 10 років.

Згідно із ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Ч.1,3 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.ст.124,125,126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», у договорі оренди землі обовязково мають бути зазначені істотні умови договору: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її винесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст.4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Фермерське господарство «Мрія» у встановлені в договорі строки та розмірах виплачувало позивачу орендну плату за користування землею, яку останній отримував. Вказані обставини не заперечувалися сторонами по справі та підтверджуються видатковими касовими ордерами. Так, в 2012 році ОСОБА_1 виплачено орендної плати на загальну суму 5412 грн. (видаткові касові ордери від 07.02.2012 р., 13.04.2012 р., 18.08.2012 р., 07.11.2012 р.); в 2013 році 5412,02 грн. (видаткові касові ордери від 23.09.2013 р.); в 2014 році 5412,02 грн. (видаткові касові ордери від 15.08.2014 р., 18.08.2014 р.); в 2015 році 6650,33 грн. (видатковий касовий ордер від 21.10.2015 р.); в 2016 році 9254 грн. (видаткові касові ордери від 05.08.2016 р., 16.08.2016 р.).

Також, 09.12.2016 р. задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу авансу орендної плати за 2017 рік згідно договору оренди № б/н від 11.01.2012 року та виплачено 12291,37 грн. на підставі видаткового касового ордера від 09.12.2016 р.

30.06.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до голови фермерського господарства з проханням надати на лікування кошти в рахунок орендної плати за 2018 рік в сумі 12000 грн., які були йому виплачені згідно видаткового касового ордера від 30.06.2017 року.

В даний час, позивач вважає договір оренди землі недійсним, так як наполягає на тому, що вказаний договір він не підписував, хоча приймав виконання зобовязань з боку фермерського господарства «Мрія» саме за договором оренди № б/н від 11.01.2012 р. шляхом отримання орендної плати, при цьому навіть авансовими платежами.

Отже, наявними вище доказами підтверджується факт укладення саме ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки у 2012 році з ФГ «Мрія», а також вчинення з його боку дій щодо виконання цього правочину, зокрема надання земельної ділянки відповідачу для оброблення, отримання за нього орендної плати тощо.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, не приймає до уваги твердження позивача та представника позивача в частині того, що позивач договір оренди землі від 11 січня 2012 року не підписував, оскільки зазначене не підтверджено жодним доказом. Суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи шляхом розяснення особам, які беруть участь у справі їх прав та обовязків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, в тому числі було розяснено право на заявлення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак, позивач своїм правом не скористався.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13,15 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.203, 203, 215 ЦК України, ст. 124-126 Земельного кодексу України, ст.ст.10,11,60,213,215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Мрія" про визнання договору оренди землі недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області ОСОБА_5