Провадження № 2/234/232/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Літовка В.В.,

секретар Троянчук Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 43569,52 грн., який обґрунтував неналежним виконанням умов кредитного договору від 28.04.2008 року з боку відповідача.

В судовому засіданні представник позивача уточнила заявлені вимоги і суду показала, що 28.04.2008 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 04.12.2014 р. та 15.12.2014 р. кредитний ліміт був збільшений на суми 9991,47 грн. та 7624,71 грн. Дане збільшення було проведено без згоди відповідача в звязку з тим, що наказом банку №СП-2011-362 від 07.04.2011 р. передбачено, що знявши з карти касира кошти для операцій з видачі грошей касир повинен протягом доби повернути ці кошти або ці суми будуть списані з зарплатної картки співробітника власника «карти касових операцій». А враховуючи, що відповідачка до 12.06.2015р. працювала у позивача касиром, та допустила недостачу коштів при проведенні касових операцій з клієнтами, тому їй був збільшений кредитний ліміт в грудні 2014 р. на суму недостачі. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань з погашення заборгованості за кредитним договором, станом на 31.12.2015 року виникла загальна заборгованість за вказаним договором в розмірі 55074,15 грн., яка складається з наступного: 28657, 22 грн. заборгованість за кредитом; 26416,93 грн. заборгованість по відсоткам за користування з кредитом. яку просить стягнути з відповідача на користь позивача та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково у розмірі 24 197 грн. 09 коп., з яких: 17590 грн. - заборгованість за кредитом, 6067 грн.09 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2015 р. Не згодна з кредитним лімітом, який позивач 04.12.2014 р. та 15.12.2014 р. збільшив на суми 9991,47 грн. та 7624,71 грн., а всього 17616, 17 грн., так як вказані суми їй на кредитну картку не поступали, тому вона не користувалась вказаними грішми. Працюючи у позивача з 2008 р. до 12.06.2015 р. касиром, свою кредитну картку вона використовувала при здійсненні касових операцій при прийомі готівкових коштів від клієнтів, а потім ці кошти автоматично, на протязі доби списувались з її картки банком. Такі були поставлені умови банком для працюючих касирів. Звільнилась вона від позивача за згодою сторін і банк, поки вона працювала та до дня звільнення, не предявляв їй вимоги матеріального характеру, що вона не перерахувала гроші клієнтів у сумі 9991,47 грн. та 7624,71 грн. Тому позовні вимоги в частині стягнення вказаних сум та нарахування на них процентів не визнає.

Представник відповідач підтримує думку ОСОБА_2, вважає, що позивач безпідставно зарахував суми 9991,47 грн. та 7624,71 грн. у грудні 2014 р. як кредитний ліміт, так як відповідачу вказані суми на кредитну картку не надходили і вона ними не користувалась. Якщо позивач вважає, що відповідач за час роботи касиром здійснила недостачу, то ці правовідносини регулюються Кодексом про працю.

Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року відповідач підписала заяву про видачу їй Банком кредитної картки з кредитним лімітом у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць, або 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки.

Відповідно до цієї заяви-анкети їй була видана кредитна картка «Універсальна». Після перевипуску вона діє до 09.2018 р. Тип картки протягом строку її дії не змінювався. а.с.-8-9 т.1

В анкеті-заяві ОСОБА_2 стверджувала, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом вона підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку (а.с.9).

Відповідно до пункту 3.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває ОСОБА_4 Картрахунки, видає ОСОБА_4, їх вид та строк дії визначений в заяві і в Памятці клієнта, підписанням якого Банк і ОСОБА_4 укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата відкриття рахунку, що вказана в розділі «Відмітки Банку» Заяви.

Відповідно до п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_4 дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і ОСОБА_4 дає право Банку у будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою відносно прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг порядок здійснення Платіжних операцій з використанням платіжних ОСОБА_4, а також порядок отримання кредиту регулюється діючим законодавством України, у тому числі Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку. (а.с. 10-15).

Судом встановлено, що відповідач отримала кредит в розмірі 500 гривень 24 квітня 2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Цей факт не заперечував і відповідач та її представник.

Протягом з квітня 2008 року по 15 грудня 2014 року включно кредитний ліміт, що перебував на картці відповідача змінювався і станом на 15 грудня 2014 року дорівнював 28657, 22 грн.

Представник позивача стверджує, що кредитний ліміт був збільшений 04.12.2014 р. та 15.12.2014 р. на суми 9991,47 грн. та відповідно 7624,71 грн., а всього на суму 17616, 17 грн. Дане збільшення було проведено без згоди відповідача в звязку наказом банку №СП-2011-362 від 07.04.2011 р. яким передбачено, що знявши з карти касира кошти для операцій з видачі грошей, касир повинен протягом доби повернути ці кошти, або ці суми будуть списані з зарплатної картки співробітника власника «карти касових операцій», а так як відповідач, працюючи касиром у позивача, не повернула кошти у сумі 17616, 17 грн., тому кредитний ліміт їй був збільшений на вказану суму.

Дії Банку щодо зміни кредитного ліміту не суперечать договору, що був укладений сторонами у справі 24 квітня 2008 року і відповідають Умовам та Правилам надання банківських послуг, які відповідач прийняла, з якими ознайомилась і проти яких вона не заперечувала.

Однак відповідач оспорює збільшення кредитного ліміту 04.12.2014 р. та 15.12.2014 р. на суми 9991,47 грн. та відповідно 7624,71 грн., а всього на суму 17616, 17 грн., так як ці кошти не поступали на її кредитну картку та вона цими коштами не користувалася, а це кошти клієнтів які нібито вона не перерахувала, працюючи касиром, з чим вона не згодна.

Суд згоден з думкою відповідача , так як дане збільшення на суму 17616, 17 грн. не відповідає Умовам та Правилам надання банківських послуг.

Відповідно наказу банку № 906 СП-2011-362 від 07.04.2011 р. «О внедрении новых технологий использования «карты кассовых операций» в При ватБанке (Украина, Грузия) и А-Банке в рамках реализации проекта «отделения без инкассации», п.9 списання непогашених розходів по карті касових операцій проводиться з зарплатної картки працівника. а.с.-29-36 т.2

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка працювала у позивача до 12.06.2015 року та була звільнення за згодою сторін, але списання непогашених розходів, які вважає позивач, мала відповідачка, з її зарплатної картки не було проведено, як це передбачено вищеназваним наказом . Сторони цей факт не оспорюють.

На аркушах справи 13-24 т.2 є розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором від 24 квітня 2008 року, з якого видно, що відповідач має заборгованість за кредитом у сумі 55074, 15 гривень, яка складається з наступного: 28657, 22 грн. заборгованість за кредитом; 26416,93 грн. заборгованість по відсоткам за користування з кредитом.

Суд не згоден за даним розрахунком, так як він не відповідає Умовам та Правилам надання банківських послуг, які були укладені між сторонами.

Відповідач фактично користувалась кредитним лімітом у сумі 17590 гривень = ( 28657, 22 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом - 17616, 17 грн. незаконне збільшення кредитного ліміту - непогашені розходи ), що був для неї визначений Банком.

І станом на 31 грудня 2015 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в сумі 17590 грн.

Відповідач в судовому засіданні надала розрахунок з якого видно, що вона згодна з сумою заборгованості за тілом кредиту 17590 грн., а відповідно відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2015 р. становлять 6607,09 грн. , що визначаються за формулою 17590 х30 % х 457 днів.

365х100

Суд згоден з даним розрахунком.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Встановивши, що відповідач отримала від Банку кредитні кошти, вона відповідно до вказаних норм Закону мала їх повернути Банку в повному обсязі.

Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договірє обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжною карткою Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Судом встановлено, що борг відповідача за кредитом складає 17590 грн., відсотки за користування кредитом за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2015 р. становлять 6607,09 грн.

Саме таку суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»:

заборгованість на 31.12.2015 р. за кредитом договором б/н від 28.04.2008 р. - 17590 грн.( тіло кредиту); заборгованість по процентам за користування кредитом 6607 грн. 09 коп., загальну суму 24 197 грн. 09 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по оплаті судового збору 1378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Рішення ухвалено і надруковано в нарадчій кімнаті в одному екземпляр.

Суддя: