Справа №:461/921/17
Провадження №: 2/461/669/17
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

05.12.2017 року Галицький районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Городецької Л.М., при секретарі Остапчук М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним спадкового договору,

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним спадкового договору.

05.12.2017 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, просить суд накласти арешт на квартиру №10, яка знаходиться за адресою: м.Львів, площа ОСОБА_4, будинок 10 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 29817783), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1). В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що між відповідачем та ОСОБА_3 укладено спадковий договір, який є предметом оскарження. Умовами спірного договору передбачено, що набувач у разі смерті відчужувача набуває право власності на належне йому нерухоме майно, зокрема квартиру, яка знаходиться за адресою м.Львів, площа ОСОБА_4, 10/10. Оскільки, ОСОБА_2 помер 19.11.2017 року, ОСОБА_3 за договором набуває право власності на вказану вище квартиру, відтак може зареєструвати право власності на неї. Стверджує, що такі дії можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі, адже існує реальна можливість розпорядження спірним майно.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам (ч.1 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, номер 60282684, квартира №10, яка знаходиться за адресою м.Львів площа ОСОБА_4, будинок №10 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Однак, на вказану вище квартиру постановою старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_5 накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження, серія та номер ВП4172786.

Враховуючи вказану обставину, у суду відсутні правові підстави для повторного накладення арешту на майно відповідача.

Згідно розяснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Перевіривши матеріали справи, оскільки відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, окрім того, позивачкою не подано доказів, з яких можна зробити висновок про те, що існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та не наведено підстав, з яких вбачається, що захист її прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення цивільного позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі відмовити.

Повернути ОСОБА_1 320 (триста двадцять) грн. сплаченого судового збору, згідно квитанції №ПН320К.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Л.М. Городецька