Номер провадження 2/521/2058/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.,

при секретарі Славовій Х.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

19.12.2016 р. представник ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просив суд постановити рішення, яким визнати за позивачем право власності на квартиру № 9 у буд. № 46 корп. 2 по вул. Бугаївській у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 01.11.2015 р.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) В.Д. народилася 09.10.1965 р., її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження № 581257 (актовий запис № 236).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 336557 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб 24.08.1991 р., про що в книзі реєстрації актів про укладено шлюбу зроблено запис за № 662 та дружині присвоєно прізвище «Макарова».

Відповідно до реєстраційного посвідчення, дублікат якого видано 02.07.1999 р., ОСОБА_3 міським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що квартира АДРЕСА_1 (на теперішній час Бугаївській у м. Одесі кооператив «Верстатобудівельник-1» зареєстрована за ОСОБА_4 на праві особистої власності на підставі довідки ЖБК «Верстатобудівельник-1» № 30 від 14.11.1995 р., записано в реєстрову книгу № 14к за реєстровим № 534 стор. 220 від 26.12.1995 р.

01.11.2015 р. у віці 76 років померла ОСОБА_4, на підставі чого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 433255.

Після її смерті до Пятої одеської державної нотаріальної контори 10.11.2015 р. з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2

Крім позивача, з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_8

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42072004 було зареєстровано спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі 58188630, номер у нотаріуса 391/2015 після смерті ОСОБА_4, померлої 01.11.2015 р.

Відповідно до ОСОБА_8 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41982835 вбачається наявність заповіту НАС № 230754, номер в реєстрі нотаріальних дій 1614, дата посвідчення 29.10.2015 р., заповідач ОСОБА_4

З заповіту серії НАС № 230754, посвідченому 29.10.2015 р. приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі № 1614, видно, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 заповісти ОСОБА_8

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 за 123 в книзі № 539пр-48.

На підставі зазначеного, державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі за № 3-164, а саме на квартиру АДРЕСА_3 в м Одесі.

18.10.2016 р. ОСОБА_1, що діяв від імені ОСОБА_2, звернувся до Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_4.

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2016 р. державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні копії правовстановлюючих документів на спірну квартиру на імя ОСОБА_4, померлої 01.11.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до довідок Ф - № 1 від 03.11.2015 р. та від 05.11.2015 р. ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована у будинку ЖБК «Верстатобудівельник-1» в АДРЕСА_5 з 21.07.1999 р. по 01.11.2015 р., інші зареєстровані особи за вказаною адресою відсутні.

На запит державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори від 06.04.2016 р. № 441/02-14 КП «БТІ» ОМР у відповіді від 19.05.2016 р. № 472388.72 повідомлено, що станом на 31.12.2012 р. право власності на АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі довідки ЖБК «Верстатобудівельник-1» 14.11.1995 р., 30 (видано дублікат 02.07.1999 р.), дата реєстрації 26.12.1995 р.

Як вказує представник позивача дублікат довідки ЖБК «Верстатобудівельник-1» 14.11.1995 р., 30 також втрачено, чинним законодавством не передбачено повторна видача дублікатів.

Таким чином, ОСОБА_4 стала власником вказаної квартири внаслідок юридичного факту внесення свого пайового внеску за квартиру у будинку в житлово-будівельному кооперативі та прямої імперативної норми Закону України «Про власність». Тому, не має правового значення, для відкриття спадщини на АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_4 та обставина, що вона свідоцтво про право власності на квартиру за життя не отримала.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України (далі ЦК), спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У звязку з відсутності заповіту ОСОБА_4 саме щодо квартири АДРЕСА_7 право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статті 1261 ЦК.

Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину, надавши до нотаріальної контори відповідну заяву про її прийняття у встановлений законом строк.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру № 9 у буд № 46 корп. 2 по вул. Бугаївській у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 01 листопада 2015 року.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 215, 218 ЦПК України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру № 9 у буд № 46 корп. 2 по вул. Бугаївській у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 01 листопада 2015 року.

Квартира складається з однієї житлової кімнати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: