АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/380/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначав, що він є власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1, власником іншої частини будинку є відповідач. ОСОБА_8 на праві власності належить земельна ділянка, на якій збудовано вказаний будинок. Через неприязні відносини сторони не можуть в добровільному порядку здійснити розподіл земельної ділянки, а тому позивач просив суд розподілити земельну ділянку по першому варіанту поділу за експертним висновком №176/014 від 28.05.2014 року та виділити її йому як другому співвласнику, визнати його право власності на частину земельної ділянки, яка йому виділена.

У заяві про остаточне формулювання позовних вимог від 11.11.2016 року позивач просив розділити земельну ділянку по другому варіанту додатку 9 до висновку експерта №351/016 від 29.07.2016 року, виділити йому у власність частину земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку», що обмежена точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-1; встановити на його користь сервітут до другого варіанту розподілу земельної ділянки додаток 10 до висновку експерта №351/016 від 29.07.2016 року з правом встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд на частину земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка пропонується ОСОБА_5, площею 0, 10 м.кв, і обмежена точками 1-2-3-4-5-6-7-1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року позов задоволено.

Розділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0, 10 га, що належить на праві власності ОСОБА_5, виділено у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно додатку №9 до висновку експерта №351/016 від 29.07.2016 року, що обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-1.

Встановлено сервітут «права встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд» на користь ОСОБА_4 на частину земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка пропонується ОСОБА_5, площею 0, 10 м.кв, формою неправильного багатокутника і обмеженого поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-1 другого варіанту розподілу земельної ділянки додаток №10 висновку експерта №351/016 від 29.07.2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1737 грн. та судові витрати у розмірі 1300 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що спірна земельна ділянка не є майном, набутим подружжям за час шлюбу і не підлягає поділу між ними, оскільки відповідач отримала її безоплатно в приватну власність у листопаді 1994 року, використавши своє право громадянина на приватизацію. Позивач, виходячи із змісту заяви про уточнення позовних вимог від 3 жовтня 2016 року, домовився з суддею про вирішення його спору по суті на його користь. Крім того, експерту не було поставлено питання про варіант розподілу земельної ділянки з врахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7.

В засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнали, рішення суду вважають законним і обґрунтованим.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником ? житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме йому належать приміщення першого поверху загальною площею 52, 9 кв.м. та підвального поверху загальною площею 53, 6 кв. м. на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2015 року, яке набрало законної сили 17 липня 2015 року.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в шлюбі з 9 лютого 1991 р. по 28 жовтня 2010 р. За час шлюбу вони побудували житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_1 надана ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 10.11.1994 р. і передана у приватну власність 06 січня 1995 року згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії ХМ №02561.

Наказом Управління архітектури та містобудування №369 від 20 грудня 2015 року підтверджується зміна адреси житлового будинку ОСОБА_4 загальною площею 106, 5 кв.м., житловою 44,7 кв.м., по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частинами 2, 3 ст. 402 ЦК України передбачено, що земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення та власником (володільцем) земельної ділянки.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Встановлено, що земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку набута ОСОБА_5 під час перебування в шлюбі з ОСОБА_4 і на цій земельній ділянці ними був збудований будинок, розподіл якого проведений рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2015 року.

Оскільки ОСОБА_4 набув право власності на ? будинку по АДРЕСА_1, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у нього права і на ? земельної ділянки необхідної для розміщення і обслуговування своєї частини будинку.

Висновком судової експертизи №351/016 від 29.07.2016 року передбачені 2 варіанти поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 та можливість встановлення земельного сервітуту.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги закону, суд прийшов до правильного висновку, що спірну земельну ділянку площею 0,10 га слід поділити в натурі відповідно до другого варіанту експертизи №351/016, який є найбільш оптимальним для сторін, і виділити ОСОБА_4 0,05 га цієї земельної ділянки із збереженням її цільового призначення, а також встановив сервітут «права встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд» на користь ОСОБА_4

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

В апеляційній скарзі вказується, що спірна земельна ділянка не є майном, набутим подружжям за час шлюбу і не підлягає поділу між ними, оскільки відповідач отримала її безоплатно в приватну власність у листопаді 1994 року, використавши своє право громадянина на приватизацію.

Проте погодитися з такими висновками не можна, оскільки спірна земельна ділянка надавалася ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування будинку, який сторони і збудували під час спільного проживання за спільні кошти.

Таким чином, оскільки будинок був спільною сумісною власністю і проведений його розподіл на рівні частини, на дві рівні частини підлягала і розподілу земельна ділянка.

Посилання на те, що експерту не було поставлено питання про варіант розподілу земельної ділянки з врахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 на законність рішення суду не впливають, оскільки не вказують на ті порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Суддя Суддя

підпис підпис підпис

Пастощук М.М. Федорова Н.О. Ярмолюк О.І.

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Стефанишин С.Л.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 47