Провадження № 2/161/4666/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

при секретарі Заболотьку Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, звернувшись до суду з позовом до Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, просить зобовязати відповідача зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, накладений постановою про арешт майна боржника, державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Волинської області Турчинським Володимиром Євгенійовичем від 16.06.2005 року; серія АА № 408401.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 разом з мамою ОСОБА_3, звернулась до нотаріуса з метою оформлення договору дарування квартири ОСОБА_4 Але посвідчити нотаріально договір дарування не вдалось можливим у зв'язку із тим, що нотаріусом виявлена наявність обтяження арешт майна ОСОБА_1 Позивач вважає про відсутність підстав для арешту. Оскільки орган виконавчої служби відмовляється зняти арешт з нерухомого майна, чим порушує право її, як власника на розпорядження своєю власністю, вона вимушена звернутись до суду з позовом про виключення спірного майна з-під арешту.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як власник квартири, звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 з метою оформлення договору дарування вказаної квартири ОСОБА_4

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (із змінами від 16.10.2012 року), з 01 січня 2013 року в Україні державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, зокрема, покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб'єктів. При цьому, державний реєстратор, у відповідності до ст.9 ч.2 вищезгаданого Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Нотаріус, як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

З доводів позивача, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з наявністю обтяження арешту майна ОСОБА_1

Як вбачається з постанови державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 від 16.06.2005 року серії АА № 408401, при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 23.12.2004 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_7 1 506, 65 грн. боргу, накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (а.с.4).

У листі № 11016 від 18.08.2017 року Луцький РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області повідомляє про неможливість зняття арешту через відсутність виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги факт наявного арешту нерухомого майна, належного позивачу, що чинить їй перешкоди у здійсненні прав власника (розпорядження своїм майном, а саме, оформлення договору дарування квартири), а тому наявність зазначеного арешту і така невизначеність становища позивача щодо її права на укладення договору дарування є неправомірною, а обмеження прав є безпідставним, тому, враховуючи заяву відповідача про відсутність заперечення щодо зняття арешту з даного майна, заявлений позов підлягає до задоволення.

Сплачені представником позивача і документально підтверджені судові витрати у розмірі 640 грн. згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 11, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобовязати Луцький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), накладений постановою про арешт майна боржника, державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Волинської області Турчинським Володимиром Євгенійовичем від 16.06.2005 року; серія АА № 408401.

Стягнути з Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме, 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.