Справа № 505/646/16-ц
Провадження № 2/505/10/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 15 лютого 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що йому на праві приватної спільної часткової власності належать 58/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Севастопольська, буд. 2-а. В зазначені 58/100 частини житлового будинку входить: житловий будинок літ. «А» загальною площею 49,2 кв.м, житловою площею 27,0 кв.м, погріб під частиною будівлі літ. «Г», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а2», гараж літ. «Г», ганок літ. «а1». Інші 42/100 частини житлового будинку на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_2, в які входять житловий будинок літ. «В» загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 43,9 кв.м, сарай літ. «ж». Вказані житлові будинки розташовані на земельній ділянці загальною площею 618 кв.м, із яких 18 кв.м самозахват, яка також знаходиться в спільному частковому користуванні.

Відповідач відмовляється укласти договір про виділення майна із спільної часткової власності та нотаріально його посвідчити.

Рішенням виконкому Котовської міської ради від 31.05.2011 року №142, частині домоволодіння ОСОБА_2 надано поштову адресу: м. Котовськ, вул. Севастопольська, 2-б, а за ним залишено поштову адресу: м. Котовськ, вул. Севастопольська, 2-а. Незважаючи на зазначений факт, ОСОБА_2 провів реєстраціє своєї 42/100 частини домоволодіння за поштовою адресою: м. Котовськ, вул. Севастопольська, 2-а.

Позивач просить суд постановити рішення, яким виділити йому, ОСОБА_1, у натурі у приватну власність 58/100 частини домоволодіння, що є у спільній часткові власності, розташованого по вул. Севастопольська, 2-а в м. Котовську Одеської області, та визнати за ним, ОСОБА_1, право приватної власності на домоволодіння, яке розташоване по вул. Севастопольська, 2-а в м. Котовську Одеської області, і складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 49,2 кв.м, житловою площею 27,0 кв.м, погріба під частиною будівлі літ. «Г», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а2», гаражу літ. «Г», ганку літ. «а1», огорожі №1, огорожі №5, хвіртки №7, частини вимощення І; визнати за ним, ОСОБА_1, право користування земельною ділянкою, розташованого по вул. Севастопольська, 2-а в м. Котовську Одеської області, в розмірі 358,0 кв.м.

В ході судового розгляду справи представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 підтримали вимоги позову у повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 позов не визнав у повному обсязі.

Надав письмові заперечення проти позову, які підтримав в ході розгляду справи. Стверджував, що позивач не надав жодних доказів відмови відповідача від укладення договору про виділ частки майна в натурі зі спільної часткової власності згідно порядку визначеного чинним законодавством, а також відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо посвідчення такого договору. У підтвердження цьому є лист самого позивача на адресу суду від 17.01.2017 року. Рішення виконкому про надання позивачу окремої поштової адреси було скасоване. Документів у підтвердження права позивача на прибудинкову земельну ділянку матеріали справи не містять. У звязку з вищенаведеним, просив відмовити у задоволенні позову.

Додатково зазначав, що надані позивачем письмові докази не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони належним чином не посвідченні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи, суд приходить

до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належать 58/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Подільськ (до перейменування Котовськ), вул. Севастопольська, буд. 2-а, на підставі свідоцтва про право власності від 04.06.2002 року.

Інші 42/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, м.Подільськ (до перейменування Котовськ), вул. Севастопольська, буд. 2-а, належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 В, на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеською області 09.12.2008 року, реєстр №4556.

Вказані обставини не заперечуються сторонами у справі.

Згідно ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Як на підтвердження своїх доводів позовних вимог позивачем було надано копію Технічного паспорту на вказаний будинок, виготовлений КП «Інвентаризатор» 16.02.2009 року.

Проте суд не може прийняти вказаний документ як доказ, оскільки Технічний паспорт належним чином не посвідчений, та стороною позивача не було надано суду оригіналу Технічного паспорту з метою її огляду та засвідчення копії суддею.

Також позивачем було надано в копії висновок №22-2015 судової земельно-технічної експертизи від 03.08.2015 року, у якому пропонувалися варіанти користування земельною ділянкою по вул. Севастопольська, буд. 2-а, в м. Котовську Одеської області.

Проте суд також не може взяти до уваги вказаний висновок при розгляді цієї справи, оскільки висновок був виготовлений при розгляді іншої цивільної справи №505/1595/15-ц, а стороною позивача ця справа не витренувалась з архіву суду для дослідження цього доказу.

Щодо заявлених вимог по сутті предмету цього спору, суд бере до уваги наступне.

Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказ від 18.06.2007 N55 визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна (далі - об'єкти нерухомого майна).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.2 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Рішенням виконкому Котовської міської ради №142 від 31.05.2011 року п.3.5 за частиною домоволодіння ОСОБА_1 було залишено поштову адресу вул. Севастопольська, 2-а.

Рішенням виконкому Котовської міської ради №141 від 01.08.2014 року скасовано п.3.5 рішення виконкому Котовської міської ради №142 від 31.05.2011 року.

Таким чином, на даний час спірний об'єкт нерухомого майна має одну поштову адресу.

Відповідно ця обставина унеможливлює вирішення цього спору згідно заявлених вимог відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, згідно з п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, документ, що підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою є обов'язковим при вирішенні даного питання.

Згідно довідки відділу держкомзему у м. Котовськ Одеської області від 16.02.2009 року, 58/100 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. (до Котовськ, вул. Севастопольська, буд. 2-а, належне ОСОБА_1, розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 618 кв.м., однак вказана довідка надана виходячи з даних технічного паспорту на будинок, а тому не може бути взята судом до уваги, як належний доказ у підтвердження права на земельну ділянку.

Правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на земельну ділянку чи право користування нею, позивачем суду не представлено.

У ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

За змістом ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства цивільні справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч.4 ст.364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Доказів того, що позивач звертався з пропозицією нотаріального посвідчення такого договору не представлено, відповідно, відповідач у цьому не відмовляв, а значить право позивача не порушував, у підтвердження цьому є особистий лист позивача від 17.01.2017 року де він власноручно зазначає, що «до ОСОБА_2 з ніяким позовом не звертався».

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що відповідач не проти в установленому законодавством порядку укласти з позивачем договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна та посвідчити його нотаріально.

Таким чином, виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна може бути здійснений судом за позовом особи, яка вимагає цього, у разі недосягнення домовленості між цією особою та іншим співвласником та за наявності документів щодо можливості такого виділу, передбачених чинним законодавством.

Крім того, позивач просить визнати за ним після поділу право власності на «домоволодіння» по вул. Севастопольська, 2-а в м. Подільську Одеської області, хоча згідно правовстановлюючих документів тип обєкту спірного нерухомого майна є «житловий будинок», при цьому не мотивує необхідність зміни типу обєкту нерухомості та не зважає на те діюче законодавство не містить визначення такого обєкту нерухомого майна як домоволодіння.

Ураховуючи на ті обставини, що позивач не дотримався чинного порядку виділу об'єкту нерухомого майна, не звертався до відповідача з пропозицією про укладення відповідного договору, тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та передчасними.

При таких обставинах, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,60,88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його постановив протягом 10 днів з дня його проголошення.

С у д д я