Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, опікунська рада виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав і визначення місця проживання малолітньої дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві позивачі зазначили, що ОСОБА_4 їх син. З відповідачкою він проживав однією сім'єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилася донька - ОСОБА_5, запис про батька якої було виповнено на підставі заяви матері та батька. Відповідачка проживала з сином ОСОБА_1 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області та у м. Запоріжжя на квартирах по найму. 16 вересня 2016 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 4-х років і 6-ти місяців позбавлення волі. З жовтня 2013 року відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню онуки, не приділяє своїй доньці батьківського піклування, не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, а також не проживає разом з онукою. Дитина із зазначеного часу проживає разом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у кімнаті № 51 «в» у будинку АДРЕСА_1, відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не надає ОСОБА_1 і ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини.

Тому, позивачі просять позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у м. Миколаїв Миколаївської області, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити місце проживання малолітньої дитини за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 і ОСОБА_1

У судове засідання позивачі: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не з'явились, але до суду надійшла заява з проханням цивільну справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги

підтримують та просять задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її присутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Штельман А.С. у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник опікунської ради виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без присутності їх представника. Позовні вимоги підтримують, суду у вирішенні справи довіряють повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлено, що 04.07.1987 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 04 липня 1987 р. Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької обл. (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_10 р. народився ОСОБА_4. У графі «батько» записано - «ОСОБА_2», мати - «ОСОБА_8», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, яке є у матеріалах справи (а.с. 7).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася ОСОБА_5 (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживає та прописаний по АДРЕСА_1. Разом з ним прописані: ОСОБА_1 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою № 94 від 21.10.2016 р. (виписка з домової книги про склад сім'ї та прописку) (а.с. 12).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, виданої комунальним дошкільним навчальним закладом № 7 «Теремок» комбінованого типу Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_5 відвідує даний заклад з 04.05.2016 р. Перебіг адаптації до нових умов відбувся майже безболісно. Дитина жива, рухлива, енергійна, активна, життєрадісна, без різних поривчастих дій. Дії впевнені, точні, навички засвоюються швидко. Бурхливих проявів емоційних реакцій немає. Харчується з бажанням, їжею не перебуває. Довго засинає, але швидко пробуджується. Легко переключається на нову діяльність, активно береться за будь-яку справу. Швидко формується здатність навчатися, легко виробляються різноманітні нові вміння та навички. Легко переносить нетривалі навантаження та швидко відновлює працездатність. Моторика розвинута співвідносно віку. Активно відгукується на комунікативні звертання оточуючих, радо налагоджує нові контакти. При спілкуванні з однолітками - дружелюбна, здатна поступитися своїми інтересами заради інших. Вихователі працюють у тісному взаємозв'язку з бабусею ОСОБА_5, яка завжди прислухається до порад і пропозицій вихователів щодо виховання та навчання дитини. До дитячого садочка приводить ОСОБА_5 та забирає тільки бабуся, дівчинка завжди має належний вигляд: чиста та охайна. Оплату за перебування дитини у дошкільному закладі та відвідування гуртків здійснює тільки бабуся. Мати у вихованні дитини участі не приймає (не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям і здоров'ям доньки) (а.с. 13).

Як видно з довідки № 33 Дніпрорудненської лікарської амбулаторії від 10.11.2016 р., дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, взята на облік у

Дніпрорудненську амбулаторію 24.10.2013 р. за місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_1. З вказаного часу по теперішній період дитина приходила на прийом з ОСОБА_1 Мати дівчинки - ОСОБА_7 з дитиною на прийом не з'являлась (а.с. 15).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, від 17.11.2016 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, встановлено, що ОСОБА_1 проживає в одній кімнаті гуртожитку разом зі своїм чоловіком, ОСОБА_2, 1964 року народження, (пенсіонер і працює на ПрАТ ЗЗРК) і онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка відвідує КДНЗ № 7 «Теремок» комбінованого типу (а.с. 14).

Як вказано у висновку Василівської райдержадміністрації як органу опіки та піклування, оскільки гр. ОСОБА_3 фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, ніякої участі у вихованні не приймає, не забезпечує навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не приділяє батьківського піклування, не цікавиться життям та здоров'ям дитини та не надає на утримання доньки матеріальної допомоги, тому доцільно позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (висновок є у матеріалах справи).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" орієнтує суди на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. У зв'язку з цим у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батьків з урахуванням її характеру, особи батьків та інших конкретних обставин суд може відмовити в задоволені позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків (пункт 18).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 «Конвенції про права дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, судом враховується, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п'ята статті 19 СК).

При цьому, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК).

Відповідно до положень частини першої статті 11 Закону України „Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13 січня 2005 року № 2342-IV органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських

чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Окрім іншого, суд звертає увагу що позбавлення відповідача батьківських прав може бути втручанням у його право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

Щодо визначення місця проживання дитини, суд робить наступні висновки.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Таким чином, враховуючи, що дитина постійно проживає разом з бабусею та дідусем, відповідачка не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з нею, беручи до уваги вік та інтереси дитини, оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає що наявні всі підстави для визначення місця проживання дитини з бабусею та дідусем.

Оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як відповідачка ОСОБА_3 самоусунулася та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 19, 164-166 СК України, ст.ст. 10, 57-60, 208, 209, 212-215, 222, 223, 292 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, опікунська рада виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав і визначення місця проживання малолітньої дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Миколаїв Миколаївської області, батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова

Суддя С.П. Пушкарьова

Помічник судді О.М. Коваль