АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1318/17 Справа № 201/2364/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 20 квітня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ПАТ «АктаБанк» звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості за укладеним 22.10.2013р. кредитним договором, яка станом на 11.01.2016р. складала суму 145049грн.92коп. та складалась із строкової заборгованості за кредитом у сумі 56672грн.88коп., простроченої заборгованості за кредитом у сумі 31662грн.90коп., строкової заборгованості по відсоткам у сумі 0грн.62коп., простроченої заборгованості за відсотками у сумі 13грн.52коп., строкової комісії за обслуговування кредиту у сумі 4800грн., простроченої комісії за обслуговування кредиту у сумі 42250грн. та штрафу у сумі 6650грн.

Заочним рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 20.04.2016р. позовні вимоги ПАТ «АктаБанк» задоволено, ухвалено стягнути на його користь з ОСОБА_2 на погашення заборгованості за кредитом суму 145049грн.92коп., у тому числі, 56672грн.88коп. строкової заборгованості за кредитом,31662грн.90коп. простроченої заборгованості за кредитом, 0грн.62коп. строкової заборгованості по відсоткам, 13грн.52коп. простроченої заборгованості за відсотками, 4800грн. строкової комісії за обслуговування кредиту, 45250грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту та 6651грн. штрафу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню в частині стягнення суми комісії за обслуговування кредиту та зміні в частині загальної суми стягнення за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

22.10.2013р. між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №/Т/973819, за умовами якого останній отримав на споживчі потреби кредит у сумі 100 000грн. з процентною ставкою 0,01%, комісією за супроводження кредиту у розмірі 2400,00 грн., погашенням його щомісячними платежами із датою остаточного повернення кредиту 21.10.2018р. (а.с.10-11).

За розрахунком банку за вказаним кредитним договором обліковується заборгованість, яка станом на 11.01.2016р., яка складає 145049грн.92коп. та складається з наступного: 56672грн.88коп. строкова заборгованість за кредитом, 31662грн.90коп. прострочена заборгованість за кредитом, 0грн.62коп. строкова заборгованість за відсотками, 13грн.52коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 4800грн. - строкова комісія за обслуговування кредиту, 45250грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту та 6651грн. штрафу (а.с. 7-8).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.1048,1054 ЦК України ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АктаБанк» на погашення заборгованості за кредитом суму 145049грн.92коп., у тому числі, 56672грн.88коп. строкової заборгованості за кредитом, 31662грн.90коп. простроченої заборгованості за кредитом, 0грн.62коп. строкової заборгованості по відсоткам, 13грн.52коп. простроченої заборгованості за відсотками, 4800грн. строкової комісії за обслуговування кредиту, 45250грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту та 6651грн. штрафу.

Однак при стягненні суми комісії за обслуговування кредиту відповідно у розмірах 4800грн. та 45250грн. судом першої інстанції не враховано наступні обставини справи. Кредитним договором сторін не передбачено такого виду комісії як за обслуговування кредиту. Договором передбачено сплату позичальником іншої комісії - за супроводження кредиту. Так, за п.2.1.2. кредитного договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2400грн., що розраховується як 2,40% суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу. У відповідності до п.2.1.3. цього договору, погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісій за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця наступним за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 4067грн.09коп. та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 21.10.2018р. Згідно з п.3.5. кредитного договору, нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної від кількості днів користування кредитом в поточному місяці. Сплата комісії здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті кредиту не пізніше 15 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно з п.3.6. кредитного договору сплата комісій здійснюється у строки/терміни, зазначені в п.3.4. цього договору, у відповідності до п.п.2.1.4. цього договору. Моментом (днем) повернення кредиту (його відповідної частини), сплати процентів за користування кредитом, комісії за супроводження кредиту згідно з п.3.8. кредитного договору вважається день зарахування грошових коштів в сумі заборгованості за кредитом позичальника перед банком, на відповідний позичковий рахунок, суми процентів, що мають бути сплачені за користування кредитом на рахунок нарахування процентів, суми комісії за супроводження кредиту, а також можливої пені та штрафних санкцій на відповідні рахунки в ПАТ «АктаБанк», у випадках, визначених цим договором. Тобто, фактично кредитним договором сторін фактично не передбачено, за які конкретно послуги банку передбачено сплату комісії за супроводження кредиту. Між тим, згідно графіку платежів (а.с.11) розмір цієї комісії фактично майже вдвічі перевищує розмір основної суми кредиту та відсотків за користування ним.

Оскільки, відповідно до умов кредитного договору від 22.102013р., що укладений між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 5 ст. 11, ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо).

Враховуючи викладене, підстав для стягнення з позичальника комісії за обслуговування кредиту (супроводження кредиту) відповідно у розмірах 4800грн. та 45250грн. у якості компенсації сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним, не вбачається.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині стягнення суми комісії за обслуговування кредиту не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення у цій частині на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у цій частині про відмову у стягненні комісії та відповідно - зміні в частині загальної суми стягнення до 97 999грн.92коп. та судових витрат до 1469грн.99коп. з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2

В іншій частині апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вимоги закону та те, що ОСОБА_2 після 15.05.2014р. перестав сплачувати передбачені договором щомісячні платежі, дострокове стягнення залишку кредиту та відсотків за користування ним є правомірним. Наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості є доказом останньої, яка фактично ОСОБА_2 не спростовується. Посилання в апеляційній скарзі на те, що розмір заборгованості має бути іншим не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені доказами, не містять конкретного обґрунтування, а фактично є лише припущеннями. Доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування штрафу поза межами передбаченого п.1 ч.2 ст.258 ЦК України річного строку спеціальної позовної давності суперечать вимогам ст.259 ЦК України та положенням п.5.3. кредитного договору, за якими позовна давність за вимогами про стягнення за даним договором, у тому числі, штрафу встановлена сторонами тривалістю 10 років. Посилання апеляційної скарги щодо зменшення розміру неустойки на підставі ч.3 ст.551 ЦК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки розмір присудженого до стягнення штрафу у сумі 6650грн. не є таким, що значно перевищує розмір збитків. Інших обставин, які б давали підстави для застосування вказаної правової норми, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 20 квітня 2016 року скасувати в частині стягнення суми комісії за обслуговування кредиту, змінити в частині загальної суми стягнення та судових витрат.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми комісії за обслуговування кредиту.

Загальний розмір присудженої до стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акта Банк» визначити у сумі 97 999грн.92коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.