Справа № 690/5/17
Провадження № 2/690/40/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

при секретарі Руденко В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами 01.06.2002 року та зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та світосприйняття, тривалу відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги у сімї, небажання відповідача виконувати свої батьківські обовязки щодо їх спільної доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині її виховання, догляду та утримання. Зусилля позивача задля налагодження взаємовідносин були марними. Шлюб існує формально, близько двох місяців подружжя вже спільно не проживає, шлюбні відносини не підтримують. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх спільної доньки.

Позивач зявилася у судове засідання та підтримала позовні вимоги у повному обсязі, категорично наполягала на розірванні шлюбу, мотивуючи це тим, що збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оскільки відповідач не влаштовує її як жінку та не утримує матеріально. Також вказала, що збереження даного шлюбу суперечить інтересам їх спільної дитини ОСОБА_4, оскільки вона стає свідком постійних сварок, ініціатором яких є ОСОБА_3, що негативно впливає на стан її психічного здоровя. Упродовж строку, наданого судом на примирення, ОСОБА_3 жодних заходів до цього не вжив.

Крім того, позивач вказала, що після розлучення залишає собі прізвище ОСОБА_3, оскільки дане прізвище має її донька.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. У судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позову, та пояснила, що позивач хоче зберегти шлюб з ОСОБА_1, а непорозуміння, що на даний час виникли між подружжям, не є достатніми для руйнування сімї, яка існувала 14 років. Упродовж строку, наданого судом на примирення, ОСОБА_1 уникала зустрічей з її довірителем, чим позбавила можливості примиритися.

Також вказала, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Задовольняючи позов суд виходить з наступного.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-СР № 060979, виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, 01.06.2002 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 42. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_3.

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно з свідоцтвом про народження серія 1-СР № 115949, виданого 22.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області (актовий запис № 96), батьком ОСОБА_4 вказано ОСОБА_3, матірю ОСОБА_1.

Відповідно змісту до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.01.2017 року серія АА № 546994 ОСОБА_3 31.12.2016 року вчинив сімейну сварку з дружиною ОСОБА_1 на побутовому ґрунті, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У звязку з чим, старшим дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 10.01.2017 року ОСОБА_3 вручено офіційне попередження про неприпустимість насильства в сімї.

Водночас сторонами не надано суду відомостей щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП чи закриття провадження за даним фактом.

Відповідно до ст. 111 СК України судом вжито заходів до примирення подружжя, однак за строк, призначений ухвалою суду від 23.01.2017 року, для примирення, відносини між сторонами не налагодились, а навпаки погіршились. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання даного шлюбу.

З урахуванням вказаного, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як подружжя неможливе, шлюб між ними існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 Конвенції» від 17.07.1997 року, та є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо ненадання ОСОБА_1 доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Пояснення позивача, надані нею у судовому засіданні, разом з вивченими матеріалами справи, є доказами у розумінні ч. 2 ст. 57 ЦПК України, які суд вважає належними та допустимими.

Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Спору про поділ майна сторони на момент розгляду даної справи не мають. Неповнолітня донька ОСОБА_4 залишається проживати з матірю.

З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112-114 СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01.06.2002 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис за № 42.

Залишити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Шлюб вважається розірваним після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії НЕ 061932, виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 18.06.2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Линдюк