Справа № 263/6502/17
Провадження № 2/263/1682/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді - Скрипниченко Т.І., при секретарі - Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.05.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача інфляційні збитки та три проценти річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 132624 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.06.2014 року з відповідача стягнуто суму боргу в розмірі 135000 грн., 14.08.2014 відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення суду №263/11712/13-ц, до теперішнього часу рішення суду не виконано. Тому з підстав передбачених ст. 625 ЦК України, просить вимоги позову задовольнити.

Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Від представника позивача адвоката ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, у якій останній наполягає на розгляді справи, оскільки відповідач зловживає правами, а саме регулярно не з'являється у судові засідання представник відповідача за надуманими та не підтвердженими причинами, з серпня місяця 2017 року не проведено жодного судового засідання з вини відповідача. Також представник позивача просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час судового розгляду справи повідомлено належним чином. Надав заяву 06.12.2017 року через канцелярію суду, у якій просить вважати причину його відсутності та його представника ОСОБА_4 поважною, у зв'язку з хворобою його представника, просить відкласти розгляд справи на 10 днів.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Представник відповідача ОСОБА_4 надала клопотання суду про зобов'язання позивача та його представника надати письмовий доказ - оригінал розписки, який є підставою для стягнення грошових коштів, ознайомитися з цивільними справами, які перебували на розгляді у суддів Шатілової Л.Г., Степанової С.В., Ікорської Є.С. та стосуються також дослідження оригиналу розписки.

Відповідач та представники відповідача у судове засідання не прибули, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, жодного документу щодо хвороби представника відповідача ОСОБА_4 суду не надано, хоча заяви про відкладення справи з цих підстав до суду надходили ще 31.10.2017 року. Справа містить заяви відповідача про неодноразові відкладення розгляду справи, а саме судових засідань від 14.09.2017 року, від 01.11.2017 року, від 06.12.201.7 року, при цьому відповідач та його представники не прибули в судові засідання, призначені на 14.08.2017 року, 14.09.2017 року, 01.11.2017 року, 15.11.2017 року та 06.12.2017 року. Судове засідання призначене на 01.11.2017 вже відкладалося з причини хвороби представника відповідача, однак документів підтвердження цьому суду також не надано. Відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи, особисто у день судового засідання через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи без надання підтверджень поважності причин неявки, як самого відповідача, так і його двох представників, що підверджується відміткою канцелярію на заяві від 06.12.2017 року, вимогами ст. 27 ЦПК України передбачено, що сторони у цивільній справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої права и виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, взявши до увагу заяву представника позивача та з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, її розгляд неодноразово відкладався за клопотаннями сторони відповідачів, наявності достатності часу відповідачеві для надання своїх заперечень проти позову та керуючись вимогами ст. 169 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріли справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.06.2014 (справа №263/11712/13-ц), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 04.04.2012 року у розмірі 135000 гривень та судовий збір у розмір 1350 гривень.

Рішення суду набрало законної сили 29.07.2014 року.

У листі Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь від 23.05.2017 року, зазначено, що 22.08.2014 року на виконання до відділу ДВС надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, за виконавчим листом №263/11712/13ц від 14.08.2014 виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 04.04.2012 у розмірі 135000 та судовий збір у розмірі 1350 грн. На теперішній час борг не погашено, виконавче провадження перебуває на виконанні.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 ст. 14 ЦПК України передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В свою чергу ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин та отримано доказів, які б свідчили про виконання відповідачем - боржником зобов'язань за договором позики.

Що стосується клопотання представника відповідача про зобов'язання ОСОБА_1 надати суду оригінал розписки, яка є підставою для стягнення грошових коштів та дослідження матеріалів інших цивільних справ з питання наявності у них оригиналу розписки , то суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки підставою для стягнення 3% річних та інфляційних витрат позивач зазначає грошове зобов'язання за рішенням суду, яке набрало законної сили, яким вже стягнуто суму боргу за договором позики від 04.04.2012, а відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За цих підстав суд

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат за користування грошовими коштами на підставі частини другої статті 625 ЦК України, відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 120474 грн. за період прострочення з 01.06.2014 по 01.05.2017, а також 3% річних у розмірі 12150 грн., за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 135000 грн. Спростування розрахунку зазначених сум відповідачем суду не надано.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки позивачем не надано доказів щодо витрат понесених на правову допомогу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,61,88,169,212-215 ЦПК України, ст.ст. 526,599,625,1046,1048 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 12150 грн., інфляційні втрати у розмірі 120747 грн., за час прострочення виконання грошового зобов'язання визначеного рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.06.2014 року, за період з 01.06.2014 по 01.05.2017, та 1326,25 грн. сплаченого судового збору, а всього 133950 грн. 25 коп. (сто тридцять три тисячі дев'ятсот п'ятдесят гривень 25 коп.).

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко