Номер провадження 2/643/2094/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.

за участю секретаря Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м.Харкова знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якій позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 3 034 850, 00 грн., що є еквівалентом 115 000, 00 доларів США, проценти у розмірі 728 364,00грн., що є еквівалентом 27 600, 00 доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.01.2017 року провадження по справі відкрито.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просила задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме: тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, а саме до виконання зобовязань за договором займу від 05.12.2015рок; заборонити Відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Харківській області видачу ОСОБА_2 паспорту; Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_2 паспортів/проїзних документів, обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК України).

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України). Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XІІ від 21.01.1994 року, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857- XІІ від 21.04.1994 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2677-VІ від 04.11.2010 року, N 888-VIII від 10.12.2015 р.), громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державних виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження права відповідача на виїзд за кордон, заборони у видачі паспорта, тимчасового затримання та вилучення паспорта або проїзних документів слід відмовити, так як згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ОСОБА_4Довготько