Справа № 199/5950/17
07.12.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_1 08.08.2014 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить її підпис у заяві.
Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №92 від 28.11.2017 року, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляла, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_1 08.08.2014 року був укладений кредитний договір №б/н про надання кредиту в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить її підпис у заяві.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає в частині стягнення суми штрафу за кредитним договором у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 541,51 грн. - штраф (процентна складова) - відмовити.
П. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснено, що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).
Враховуючи суму основного боргу 1963,19 грн., суд вважає зменшити розмір пені до 1963,19 грн. в рахунок штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредитних коштів.
З огляду на те, що до теперішнього часу відповідачка заборгованість у повному обсязі не погасила, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 08.08.2014 року у сумі 6905,45 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 1963,19 гривень, відсотки за користування кредитом 2979,07 гривні, пеня - 1963,19 гривень, а також 1600,00 гривень витрат по сплаті судового збору та 41,66 гривень витрат на оголошення в газеті про виклик відповідача у судове засідання (250 грн. / 6 викликів в одному оголошенні).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 77, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 525-526, ч.3 ст. 549, 551, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
В іншій частині позову, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя