АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7037/16-ц Номер провадження 22-ц/786/723/17Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на гараж, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на гараж, який уточнив у поданій до суду 22 грудня 2016 року заяві. В поданих до суду заявах посилався на те, що він з 1998 року є власником гаража в АДРЕСА_1, дозвіл на будівництво якого було надано рішенням Київської районної в м. Полтаві ради від 22 квітня 1986 року. Вказував, що гаражний кооператив «Медик», в якому розташований гараж, ліквідований, тому виникла необхідність у визнанні тієї обставини, що гараж є індивідуальним. Таки чином, просив суд визнати його право на гараж за адресою АДРЕСА_1, як індивідуальний.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 січня 2017 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на невірне застосування судом норм матеріального права, зокрема помилковими вважає посилання суду на ст.ст. 386, 392 ЦК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на гараж від 30 листопада 1998 року є власником гаража АДРЕСА_1, свідоцтво зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

Також, судом встановлено, що право приватної власності позивача ОСОБА_2 на гараж АДРЕСА_1 підтверджено належними і допустимими доказами та не оспорюється відповідачем Київською районною в м. Полтаві радою.

Засади захисту права власності визначені в ст. 386 ЦК України, згідно з якою власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 392 ЦК України одним із способів захисту права власності є визнання права власності. Зокрема, згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд обґрунтовано виходив з відсутності правових підстав для визнання за позивачем права власності на гараж в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України, оскільки Право власності останнього не оспорюється та визнається відповідачем, правовстановлюючий документ позивачем не було втрачено. Окрім того, відповідач Київська районна в м. Полтаві рада, жодних прав позивача на гараж не порушувала.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що він не уповноважений змінювати статусу гаража з такого, що знаходиться в автогаражному колективі на індивідуальний, а припинення діяльності кооперативу шляхом ліквідації не є підставою для повторного визнання права власності.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ч. 1. ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Так, підставами для захисту свого права позивач визначив норми ст. ст. 118 (ч. 6), 122, 123 ( ч. 3) Земельного кодексу України, зі змісту яких слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності …для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. А відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає таке клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 звертався до ВК Київської в м. Полтаві ради із заявою стосовно надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. Енгельса, 27 б. Однак, йому було відмовлено, у зв'язку ненаданням документів, які посвідчують право власності на індивідуальний гараж та графічні матеріали відповідно до ст. 118 ЗК України.

Однак, враховуючи те, що чинне законодавство не передбачає зміни статусу гаража з кооперативного на індивідуальний, позивач не вірно обрав спосіб захисту звертаючись з позовом про визнання за ним права власності на гараж як індивідуальний.

При цьому, норми матеріального права судом дотримано вірно, оскільки інститут права власності в цивільному праві регулюється нормами ст. ст. 386, 392 ЦК України.

Заразом, у розділі 1 книги 3 ЦК України «Право власності» йдеться про такі форми власності як право власності Українського народу (ст. 324), право приватної власності (325), право державної власності (ст. 326), право комунальної власності (ст. 327). Поділ права приватної власності на види, зокрема такий як індивідувальний вказаним Законом не проводиться.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Попри це, отримавши відмову у надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул. Енгельса, 27 б, ОСОБА_2 не ініціював питання про оскарження таких дій (бездіяльності) органу виконавчої влади в передбаченому законом порядку.

За вказаного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належним доказами їх неправомірність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Обідіна О.І. /підпис/ Пікуль В.П.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ Панченко О.О.