Справа № 196/36/17
№ провадження 2/196/105/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

при секретарі Дорошенко В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2005 року на користь ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_2) ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частки до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця.

Як на підставу задоволення позову посилається на ст. 192 СК України.

На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2005 року з нього утримуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 (на момент розгляду справи про стягнення аліментів ОСОБА_1) ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини його заробітку.

29 грудня 2009 року він уклав шлюб з ОСОБА_6, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції, з нею вони виховують двох дітей дружини від першого шлюбу: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилається на те, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини, оскільки змінився його матеріальний стан як платника аліментів, бо він виховує двох дітей і не працює, а живе тепер на допомогу по безробіттю.

Вважає, що враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду його матеріальний стан суттєво змінився, оскільки він не отримує дохід, який отримував на момент визначення розміру аліментів за позовом відповідачки в даній справі у 2005 році, і він позбавлений можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, а тому є всі передбачені ст. 192 СК України правові підстави для зменшення йому розміру аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю. На підтвердження своїх вимог надав суду виписку з медичної карти хворої ОСОБА_7 №6708, виписку з історії хвороби ОСОБА_7 №1980, довідку-розрахунок по сплаті аліментів гр. ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 від 03.02.2017 року №13.44-65/33, довідку-розрахунок по сплаті аліментів гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 від 02.02.2017 року №13.44-65/32, а також довідки про його дохід від 18.07.2016 року № 18/07 та №101 від 07.02.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог і просили відмовити в їх задоволенні. Надали суду довідку учениці ОСОБА_5 про результати обовязкового медичного профілактичного огляду від 29.08.2016 року та довідку про склад сімї відповідача.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін та зясувавши їх правову позицію, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Суд вважає встановленими наступні обставини.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2005 року з позивача в даній справі було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь її матері ОСОБА_10 (а.с.4).

Згідно довідки-розрахунку по сплаті аліментів гр. ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 від 02.02.2017 року №13.44-65/32 сума заборгованості станом на 31.01.2017 року складає 0,00 грн. (а.с.22).

Позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів з 1/3 на ? частину.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач на даний час перебуває в шлюбі з гр. ОСОБА_6 (а.с. 8). Спільних дітей від вказаного шлюбу не мають.

Дружина позивача від першого шлюбу має двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9, 10), які проживають разом з ними. З довідки-розрахунку по сплаті аліментів гр. ОСОБА_9 на користь гр. ОСОБА_6 від 03.02.2017 року №13.44-65/33 (а.с.23-24) вбачається, що біологічний батько вказаних вище дітей, хоч і має заборгованість, але сплачує аліменти на їх утримання на користь матері дітей дружини позивача.

Згідно наданих позивачем виписок з медичної карти хворої ОСОБА_7 №6708 та з історії хвороби ОСОБА_7 №1980, донька дружини позивача ОСОБА_7 страждає на ряд захворювань.

Разом з тим, суду не було надано жодного доказу на підтвердження того, що мати хворої доньки зверталась до біологічного батька дитини про збільшення розміру аліментів на її утримання тощо.

Крім того, з наданої суду довідки про дохід від 18.07.2016 року № 18/07 вбачається, що ОСОБА_1 в період з січня 2016 року по червень 2016 року отримував заробітну плату в розмірі 1700 грн. (а.с.28).

З довідки №101 від 07.02.2017 року, виданої Царичанським РЦЗ, гр. ОСОБА_1 з 20 грудня 2016 року зареєстрований як безробітній в Царичанському РЦЗ та отримав дохід: за грудень 2016 р. - 211,82 грн., за січень 2017 р. 1313,29 грн. (а.с.27).

Враховуючи розмір отриманого позивачем доходу за повний календарний місяць по безробіттю, та порівнюючи його з розміром отримуваної ним заробітної плати за календарний місяць, суд приходить до висновку, що істотної суттєвої зміни матеріального стану позивачем не доведено.

Об'єктивних підстав для зменшення розміру аліментів до ? частини доходів щомісячно, як того просив позивач, відсутні. Факт знаходження на утримані дітей дружини позивачем не доведено.

Доказів, які б свідчили про наявність протипоказань для працевлаштування позивача суду надано не було.

Крім того, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частки до ? частки його доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця.

Однак, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача не підтверджені будь-якими належними доказами, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

У зв'язку з відмовою у позові повністю, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити в позові повністю до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.В. ЗУБІЙ