Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира

в складі: головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретаря Тузенко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2016 року звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт проживання його однією сім"єю з померлою 08 липня 2012 року ОСОБА_2, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52, належного померлій ОСОБА_2

В обгрунтування позову вказує, що померла ОСОБА_2 була його хрещеною матір»ю, а коли в 10-ти річному віці він залишився сиротою, вона замінила йому матір, оскільки власних дітей у неї не було. Згодом позивач оселився неподалік від ОСОБА_2, вони підтримували стосунки матір-син, позивач допомагав їй по господарству, купував ліки і продукти харчування, допомагав у ремонті та утриманні будинку. Останні роки і на момент смерті ОСОБА_2 вони фактично проживали однією сім»єю. Оскільки після смерті ОСОБА_2 не залишилося жодних спадкоємців, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем 4-ї черги, він звернувся до нотаріуса із проханням оформлення спадкових прав, однак, отримав відмову з підстав відсутності документів на підтвердження сімейних стосунків.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити.

Представник відповідача визнав позов частково, в частині встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2, в частині визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52 позов не визнав.

Свідки П»ятницька Г.А. та ОСОБА_3, судіди позивача та померлої ОСОБА_2, в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_1 вів разом із нею спільне господарство, доглядав її до смерті, допомагав в ремонті та утриманні будинку. Також свідки підтвердили, що своїх дітей у ОСОБА_2 не було, за сина вона мала позивача, а її чоловік уже давно помер.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_4, який є чоловіком куми померлої ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні, 08 липня 2012 року померла ОСОБА_2 (а.с. 23-25) та після її смерті відкрилася спадщина на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52.

Відповідно до Акту від 14.02.2017, складеного КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради, померла ОСОБА_2 протягом 5-ти років до моменту смерті вела спільне господарство та фактично проживала однією сім»єю із ОСОБА_1А.(а.с. 38).

Таким чином факт проживання однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла 08 липня 2012 року, стверджується показами свідків та вказаним вище актом (а.с. 38), а тому суд вважає позов у цій частині обгрунтованим та задовольняє його.

Стосовно позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на 51/100 будинку за адресою м.Житомир, пров. Академіка Слуцького, 52, належного померлій ОСОБА_2, судом встановлено наступне.

Згідно ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Як роз"яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не реалізовано своє право на звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки постанову про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину суду не надано. Тобто, права позивача в цій частині не порушені, а тому суд вважає, що наразі позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла 08 липня 2012 року.

Решту позову залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Cуддя В. В. Бондарчук