РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії „Одеська залізниця ПАТ „Укрзалізниця про визнання частково недійсним свідоцтва та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до Регіональної філії „Одеська залізниця ПАТ „Укрзалізниця про визнання частково недійсним свідоцтва та згідно уточненої позовної заяви від 01.08.2017 р. просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло № 4634 від 05.06.1996 року, виданого Одеською залізницею на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в частині визнання права власності за ОСОБА_2; визнати, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлої 18 лютого 2016 року, у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, становили по 1/2 частки у кожного, відповідно до свідоцтва про право власності № 4634 від 05 червня 1996 року, виданого Одеською залізницею; визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 18 лютого 2016 року; визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Свідоцтва про право власності № 4634 від 05 червня 1996 року, виданого Одеською залізницею.

Позов обґрунтовував тим, що 18 лютого 2016 року померла його дружина ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ЖД № 443888 від 18 лютого 2016 року. Після смерті дружини, позивач звернувся до Шостої державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1. Однак, у поданих документах, державним нотаріусом було встановлено невідповідність у правовстановлюючих документах. У 1996 році, на підставі розпорядження органу приватизації № 387 від 05 червня 1996 року, було приватизовано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності № 4634 від 05 червня 1996 року. Відповідно до вказаних документів спірна квартира належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та позивачу - ОСОБА_1 в рівних частинах. Між тим, ОСОБА_2 - брат позивача помер 17.03.1981 року, тобто за 15 років до приватизації квартири, що підтверджується довідкою КП „ЖКС Фонтанський від 01.09.2016 року № 1023. Таким чином, ОСОБА_2 був включений в свідоцтво про право власності на житло помилково. Через це, позивач не може реалізувати своє спадкове право. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Позивач звертався до Шостої державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті брата, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.05.2017 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що уточнений позов підтримує та просить розглянути справу за відсутністю позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю представника відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 23 липня 2016 року позивач та ОСОБА_3 перебували у шлюбі.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ЖД № 443888 від 18 лютого 2016 року померла ОСОБА_3

Після її смерті позивач звернувся до Шостої державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1. Однак, у поданих документах, державним нотаріусом було встановлено невідповідність у правовстановлюючих документах. Тому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 червня 1996 року, видане органом приватизації Одеською залізницею, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідно до ст. ст. 24, 25 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно довідки КП „ЖКС Фонтанський від 01.09.2016 року № 1023 ОСОБА_2 помер 17 березня 1981 року, тому був включений в свідоцтво про право власності на житло помилково, оскільки помер ще за 15 роки до приватизації квартири.

За таких обставин, під час приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1, було допущено помилку, тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Регіональної філії „Одеська залізниця ПАТ „Укрзалізниця про визнання частково недійсним Свідоцтва про право власності на житло № 4634, від 05.06.1996 року, виданого органом приватизації Одеською залізницею на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в частині визнання права власності на 1/3 частку зазначеної квартири за ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Враховуючи недійсність свідоцтва на 1/3 частку квартири, частки позивача та його дружини становили по 1/2 частки у кожного.

Позивач звертався до Шостої державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті дружини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.05.2017 року

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

З урахуванням зазначеного вимога про визнання права власності в порядку спадкування та на підставі Свідоцтва про право власності також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 21 ЦК України, ст. 64 ЖК України, ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Регіональної філії „Одеська залізниця ПАТ „Укрзалізниця про визнання частково недійсним свідоцтва та визнання права власності задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на житло № 4634 від 05.06.1996 року, виданого Одеською залізницею на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в частині визнання права власності за ОСОБА_2.

Визнати, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлої 18 лютого 2016 року, у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, становили по 1/2 частки у кожного, відповідно до свідоцтва про право власності № 4634 від 05 червня 1996 року, виданого Одеською залізницею.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 18 лютого 2016 року.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Свідоцтва про право власності № 4634 від 05 червня 1996 року, виданого Одеською залізницею.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, якій не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

04 грудня 2017 року