Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

Номер провадження 2-п/711/19/17

Справа № 711/10216/16-ц

23 лютого 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017р. суд, розглядаючи справу в заочному порядку, постановив рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідач ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення суду 12.01.2017р.. В обґрунтування доводів заяви зазначено, що відповідач не міг зявитись до суду з поважних причин, оскільки був зайнятий на роботі, і не встиг повідомити суд належним чином про причини неявки. Також зазначив, що рішення суду про розірвання шлюбу є передчасним, оскільки він бажає зберегти сімю і вважає, що сторонам необхідно надати строк для примирення.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали вимоги і просили скасувати заочне рішення, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Позивачка заперечувала проти заяви відповідача і просила відмовити в її задоволенні. Зазначила, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, а примирення між сторонами неможливе.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та зміст заяви про перегляд скасування заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів про поважність причин неявки у судове засідання відповідач надав суду довідку з місця роботи, відповідно до якої він під час розгляду судом справи знаходився на робочому місці. При цьому суд вважає доведеним факт того, що відповідач намагався повідомити суд про причини неявки у судове засідання. Отже причину неявки відповідача у судове засідання 12.01.2017р. суд вважає поважною.

Проте, з аналізу ч.1 ст.232 ЦПК вбачається, що обовязковою підставою для скасування заочного рішення є наявність доказів, на які посилається відповідач, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. В заяві про скасування заочного рішення відповідач посилається на те, що сторонам необхідно надати строк на примирення, чого не було здійснено судом.

Оцінюючи доводи відповідача суд звертає увагу, що вирішення спорів про розірвання шлюбу має суттєве соціальне значення, оскільки проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Однією з гарантій сприяння державою зміцненню сімї є необхідність вжиття судом заходів примирення подружжя, що передбачено ст.111 Сімейного кодексу України. Отже необхідність застосування таких заходів є обставиною, яка підлягає доказуванню під час розгляду спорів про розірвання шлюбу.

Разом з тим, ухвалюючи рішення від 12.01.2017р. та визначаючи необхідність застосування заходів для примирення подружжя суд виходив з того, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, оскільки це суперечить інтересам позивачки. На теперішній час позивачка також наполягає на тому, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, оскільки не матиме ніякого результату, бо вона дійшла остаточного висновку про припинення шлюбних стосунків з відповідачем.

Варто зауважити, що відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, отже за відсутності такої згоди збереження шлюбних стосунків є неможливим. Таким чином, бажання відповідача щодо надання сторонам строку на примирення є вагомою, але не вирішальною обставиною, що має значення для правильного вирішення спору між сторонами. Вирішальним моментом є наявність волі у членів подружжя на перебування у шлюбних відносинах. З огляду на те, що на момент розгляду заяви про перегляд заочного рішення ставлення позивачки до збереження шлюбу не змінилося, а спір між сторонами щодо розірвання шлюбу триває вже понад два місяці і стосунки між ними за цей час не змінилися, то суд вважає, що відсутні обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Щодо доводів відповідача про порушення судом норм процесуального права в частині ухвалення рішення суду без повідомлення відповідача про уточнення позовних вимог, то суд звертає увагу, що такі обставини не є підставою для перегляду заочного рішення, а можуть бути підставою для оскарження судового рішення або дій судді. До того ж подана позивачкою заява про уточнення позовних вимог не містить уточнень щодо предмету та підстав позову.

Інших підстав для перегляду заочного рішення відповідачем не заявлено.

Таким чином, суд не вбачає наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і вважає, що підстав для задоволення заяви відповідача та скасування заочного рішення немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.208, 231, 232, Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення відмовити.

Розяснити відповідачеві, що у звязку з залишенням заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_3