Категорія 53Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої судді: Марчук В.С.,

Суддів: Медяного В.М., Оніщука В.В.

Секретаря: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерної компанії «Укрресурси», про зміну дати звільнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області із вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі №25663/02 «Яворовенко та інші проти України» зобов'язано, зокрема, виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року яким в свою чергу зобов'язано відповідача змінити дату звільнення на нову, видати трудову книжку та провести повний розрахунок.

Печерський районний ВДВС у м. Києві звернувся до Замостянського районного суду м. Вінниці про повернення виконавчого листа №127/2-200/04 у зв'язку з ухваленням Європейським судом з прав людини рішення у справі №25663/02 «Яворовенко та інші проти України», та відкрито виконавче провадження №49014939 з виконання зазначеного виконавчого листа.

Відповідач на виконання рішення суду видав наказ №1 від 01.12.2015 року про звільнення позивача з 01.12.2015 року але при цьому трудову книжку видав позивачу лише 26.12.2015 року.

Винести наказ про звільнення позивача з 26.12.2015 року та зробити відповідний запис про це у трудовій книжці позивача, відповідач без рішення суду відмовляється.

Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив зобов'язати акціонерну компанію Укрресурси, в межах виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 01.03.2004 року, у справі №127/2-200/04, та РЄСПЛ від 17.07.2014 року, видати новий наказ про його звільнення з 26.12.2015 року про що внести відповідний запис в трудову книжку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 року позов задоволено. Вирішено: зобов'язати акціонерну компанію "Укрресурси" видати наказ про звільнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 26.12.2015 року, про що внести відповідний запис в трудову книжку.

ОСОБА_2 оскаржив вказане рішення через апеляційний суд Вінницької області, оскільки вважає його, в основному, законним і прийнятим з дотриманням норм процесуального і матеріального права, але таким, що обмежує його права, вже захищені рішенням Європейського суду. Просить заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 року змінити після слів «провулок Музейний,12» та доповнити словами: «на виконання рішення Замостянського районного суду від 01.03.2004 року та рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі «Яворовенко та інші проти України», видати новий наказ про звільнення ОСОБА_2 з 26 грудня 2015 року, про що внести відповідний запис в трудову книжку», а в іншій частині рішення залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як видно з апеляційної скарги ОСОБА_2, він оскаржує рішення суду лише у зв'язку з тим, що на його думку, дане рішення, в його резолютивній частині, слід після слів «провулок Музейний будинок 12» доповнити фразою «на виконання рішення Замостянського районного суду від 01.03.2004 року та рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі «Яворовенко та інші проти України». В іншій частині рішення суду не оскаржується, а отже заявник не сумнівається у його законності та обгрунтованості.

Що ж до зазначеної вимоги апеляційної скарги, то вона не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Виходячи з позовної заяви позивача на а/с1, відповідачем - акціонерною компанією «Укрресурси», за виконавчим провадженням Печерського районного ВДВС №49014939 від 22.10.15 року на виконання Рішення Європейського суду з прав людини та Замостянського районного суду м. Вінниці від 1 березня 2004 року, було видано наказ №1 від 01.12.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з 01.12.15 року але, при цьому, трудова книжка була видана лише 26.12.15 року.

Наявність зазначеного Наказу №1 від 01.12.2015 року, підтверджується і витягом з трудової книжки ОСОБА_2, наданим самим позивачем для підтвердження, викладених у позові обставин (а/с 5).

Той факт, що трудова книжка ОСОБА_2 була видана лише 26.12.2015 року, крім пояснень позивача, підтверджений заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2016 року за позовом ОСОБА_2 до АК «Укрресурси» про стягнення середнього заробітку та втраченої частини заробітної плати (а/с6).

Відповідно до норми ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган, зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

У п.п.4.1 пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок» говориться, що днем звільнення, при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому п.2.10 цієї Інструкції.

Саме зазначені обставини і були встановлені судом першої інстанції та взяті до уваги при ухваленні оскаржуваного рішення, як і вищевказані правові норми, з огляду на, що суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Щодо вимоги апелянта про доповнення резолютивної частини рішення фразою «на виконання рішення Замостянського районного суду від 01.03.2004 року та рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі «Яворовенко та інші проти України», то вона не грунтується на законі, оскільки зазначені судові рішення стали підставою для зміни дати звільнення позивача з посади. А підстави та обставини, якими вони підтверджуються чи спростовуються, викладаються у описовій та мотивувальній частинах рішення суду, відповідно до ст. 215 ЦПК України. У резолютивній його частині викладаються висновки суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновків по суті позовних вимог; зазначаються судові витрати та строк і порядок набрання рішенням суду законної сили і його оскарження, що і зроблено судом в оскаржуваному рішенні.

Заявлені апелянтом у судовому засіданні апеляційного суду Вінницької області вимоги про зміну дати його звільнення з 26.12.2015 року на іншу дату - виходить за межі позовних вимог (а/с1) і не може бути предметом перегляду в апеляційному суді при розгляді даної апеляційної скарги, відповідно до тієї ж ч.1 ст. 303 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що суд має право вийти за межі позовних вимог не грунтується на діючому законодавстві. Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Але у цій правовій нормі йдеться мова про доводи апеляційної скарги, а не про вимоги позовної заяви.

Згідно наявної апеляційної скарги, дата звільнення не оскаржувалася.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними і вони не спростовують рішення суду, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишити без змін, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 707, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук