22-ц/775/103/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Скрипниченко Т.І.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі: головуючої - Биліни Т.І.,

суддів - Мироненко І.П., Принцевська В.П.

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови ліквідаційної комісії Приватного підприємства «ЧАРА» - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року про відмову в перегляді рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2015 року в зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Чара» про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року заяву голови ліквідаційної комісії Приватного підприємства «ЧАРА» (надалі ПП «Чара») - ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2015 року в зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою заявник, посилаючись на її необґрунтованість, порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19 березня 2015 року та направити справу для розгляду в суд першої інстанції, в іншому складі суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява про перегляд судового рішення з основною справою не розглядалася, оскільки суд сформував нову справу окремо від цивільної справи рішення по якій переглядається. Рішення яке оскаржується в суді не проголошувалося, докази на які він посилався судом не досліджувалися. Внаслідок чого суд дійшов помилкових висновків, що обставини на які він посилався є не ново виявленими а новими доказами. Предметом доказування по цивільній справі є факт внесення грошових коштів в касу підприємства, так як відповідно п.41 Договору позики він вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів. Первинні бухгалтерські документи, які були надані суду свідчать, що грошові кошти від ОСОБА_3 не були отримані підприємством. На підтвердження зазначеного апелянт перелічив рахунки бухгалтерського обліку на яких відсутні відомості про отримання підприємством грошових коштів від ОСОБА_3 в 1999 році. Крім того апелянт не оспорював дійсність актів про знищення документів, він лише заявив, що частково документи були збережені і про це йому стало відомо 01.11.2016 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції голова ліквідаційної комісії ПП «Чара» ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4, просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника та його представника, заперечення проти скарги позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що усі обставини щодо обґрунтованості чи необґрунтованості ухвалення рішення суду і покладених в його основу доказів, були предметом дослідження судів усіх інстанцій і їм була надана відповідна правова оцінка. Фактично, вимоги заявника зводяться до того, щоб поставити під сумнів рішення суду, яке вступило в законну силу і подавши таку заяву, намагається ще раз переглянути судове рішення, після того, як воно було предметом розгляду в апеляційній та касаційній інстанціях, що суперечить практиці Європейського суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають положенням закону, які регулюють спірні питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку за нововиявленими обставинами є :1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи її окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення ще не виконане.

Звертаючись з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.03.2015 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПП «Чара», (тричі розглянутого вказаним судом 21.05.2007року, 30.04.2013 року та 19.03.2015 року)(т.7 а.с.273-282), залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.06.2015 року(т.8 а.с.183-186) та ухвалою ВССУ від 10.09.2015 року(т.8 а.с.245,246), представник відповідача, в якості нововиявлених обставин посилався на бухгалтерські документи за 1999 рік, які збереглися, та були йому передані після прийняття рішення.

Проте, відповідно до п.4, 5 роз'яснень постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, під час дослідження матеріалів справи та оголошення рішення суду першої інстанції було встановлено, що зазначені обставини, які свідчили про відсутність документів, щодо внесення ОСОБА_3 грошових коштів на рахунок підприємства судом з'ясовувалися.

Тобто, підстави перегляду рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.03.2015 року, зазначені представником відповідача, як нововиявлені обставини не є нововиявленими обставинами, оскільки такі обставини були предметом огляду судів різних інстанції та зазначені обставини не стали підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_3

За таких підстав, відповідно до ст.365 ЦПК України, заява представника відповідача, про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.03.2015 року не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що суд після надходження заяви про перегляд судового рішення сформував нову справу окремо від цивільної справи рішення по якій переглядається, а рішення яке оскаржується та докази на які він посилався суд не досліджував, - безпідставні. Матеріали щодо розгляду справи за нововиявленим обставинами підшиті до одинадцятого тому цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ПП «Чара» про стягнення боргу, а висновки зазначені в ухвалі свідчать про дослідження як рішення суду першої інстанції так і доказів на які заявник посилався при зверненні до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача приватного підприємства «ЧАРА» - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: І.П. Мироненко

В.П. Принцевська