Провадження № 2/234/126/17
20 лютого 2017 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Демидової В.К., при секретарі Містюкевич І.Ю., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просила суд позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий курєр». Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про іпотеку».
Згідно ст.526 Цивільним Кодексом України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.525 Цивільним Кодексом України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.536 Цивільним Кодексом України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.549 ч.3 Цивільним Кодексом України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст.1054 ч.1 Цивільним Кодексом України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №КТН3GА00000022 від 23.03.2007р. відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від Банку кредит у розмірі 11,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.03.2017р.
Згідно п.п.3 Іпотечного договору, у випадку порушення кредитного договору …. іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору.
Згідно ст.11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобовязанням.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду. Якщо предметом іпотеки є два або більше обєкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є обєкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування.
В судовому засіданні встановлено, що в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки №КТН3GА00000022 від 23.03.2007р., за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: цілу двокімнатну квартиру №60, загальною площею 41,7кв.м., в тому числі житловою площею 26,2кв.м., розташовану в панельному житловому будинку за адресою: м. Краматорськ вул. Паркова, 32, яка належить останньому на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.07.2004р. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 118675,00грн. (еквівалент 4764,15 доларів США, за курсом НБУ на 15.06.2016р. складає 1 долар США - 24,91грн.)
Суд вважає, що позов в даній частині підлягає задоволенню, в звязку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 основного зобовязання, тобто погашення заборгованості по договору кредиту, та можливим звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.9 Житлового кодексу України (далі за текстом - ЖК України), ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).
Суд вважає, що позов в частині виселення відповідачів з квартири, яка є предметом іпотеки позивачу необхідно відмовити, оскільки рішення суду про звернення на предмет іпотеки не набрало законної сили, позовні вимоги в частині виселення є передчасними.
Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 3847,12грн. та 420,00грн. по оплаті оголошення в газету.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10, 12, 14, 15, 88, 215, 223-225 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 525, 526, 536, 549 ч.3, 615, 1054 ч.1 ЦК України, ст.ст.11, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», стс.ст.9, 150, 155 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Краматорський міський суд Донецької області.
Суддя: В.К. Демидова