УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі: головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Сініловій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 про розяснення рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 08 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08 вересня 2015 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання та зміну черговості спадкування та встановлено факт сумісного проживання однією родиною ОСОБА_2 з ОСОБА_4, померлим 16 грудня 2014 року, з 1976 року по день смерті ОСОБА_4 16 грудня 2014 року, а також змінена черговість отримання права на спадкування по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого 16 грудня 2014 року, надано ОСОБА_2 право на спадкування першої черги. Рішення набрало законної сили 18 вересня 2015 року.

У грудні 2016 року державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою з проханням розяснити резолютивну частину рішення суду в частині зміни черговості отримання ОСОБА_2 права на спадкування по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого 16 грудня 2014 року, оскільки інших спадкоємців, крім ОСОБА_2 у справах нотаріальної контори не зареєстровано.

До судового засідання позивачка та відповідачі не зявилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за відсутністю представника нотаріальної контори.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 218 ЦПК України після проголошення рішення суду головуючий розяснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Згідно ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясноті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи зміну суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового рішення.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 08 вересня 2015 року встановлено факт сумісного проживання однією родиною ОСОБА_2 з ОСОБА_4, померлим 16 грудня 2014 року, з 1976 року по день смерті ОСОБА_4 16 грудня 2014 року, а також змінена черговість отримання права на спадкування по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого 16 грудня 2014 року, надано ОСОБА_2 право на спадкування першої черги. Рішення набрало законної сили 18 вересня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою ставилися вимоги щодо зміни черговості, а отже виходячи з вимог ст. 11 ЦПК України вони були розглянуті судом та прийнято відповідне рішення.

Суд вважає, що рішення суду є зрозумілим, не припускає ніяких варіантів його тлумачення, оскільки воно не містить недоліків, що є незрозумілим та ускладнює його реалізацію.

Таким чином, рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 08 вересня 2015 року є зрозумілим, резолютивна частина викладена повно та ясно і не викликає труднощів у його розумінні, а тому в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 про розяснення рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 08 вересня 2015 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5