Справа № 603/144/17
Провадження №2/603/81/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

секретар Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Позивач прийняла спадщину - у встановлений чинним законодавством строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, що підлягає спадкуванню.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з»явились, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримали.

Відповідач Чехівська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечили.

Судом встановлено такі обставини.

Батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.1976 року.

Згідно довідки №40, виданої виконкомом Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 06.03.2017 року, спірний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3 На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_1 (позивач), онук ОСОБА_6

Станом на 15.04.1991 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_3, дружина ОСОБА_5, ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_9 (дочка), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_8 (зять), що вбачається зі змісту довідки №31, виданої 08.02.2017 року виконкомом Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Вищевказане також убачається із ксерокопії погосподарської книги за 1991 - 1993 роки, статус двору - робітничий.

Як убачається із довідки виконкому Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №32 від 08.02.2017 року, будинку по АДРЕСА_1 присвоєно №11 згідно рішення виконкому Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №3 від 27.01.2016 року «Про впорядкування нумерації будинків».

За позивачем ОСОБА_1 рахується земельна ділянка по АДРЕСА_1, що підтверджується даними довідки №41, виданої виконкомом Чехівської сільської ради від 06.03.2017 року.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» № 23 від 08.02.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться одноповерховий житловий будинок загальною площею 63,1 кв.м, житловою -44,2 кв.м під літерою «А», курник «Б», сарай «В», сарай «Г», гараж «Д», ворота , хв. №1, огорожа №2.

На даний житловий будинок 13.02.2017 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія інвентаризаційної справи додана до матеріалів справи).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 27.04.2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1

Як убачається із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №114, заведеної 22.10.2015 року приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу, позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, а ОСОБА_6 - спадкоємець за заповітом звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини.

ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок із надвірними будівлями (інформаційний лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу від 09.02.2017 року).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а прийняла спадщину, про що свідчить заведена спадкова справа №114 від 22.10.2015 року, проте у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 22.03.2012 року), донька ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 04.01.2016 року).

Установлено, що донька ОСОБА_7 не звернулась у встановлений чинним законодавством строк до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 під № 5-24 / 26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до змісту цих Вказівок громадська група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Зі змісту ксерокопії погосподарської книги за 1991 - 1993 роки вбачається, що спірне домоволодіння відносилося до суспільної групи -робітничий двір.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Таким чином, із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, є приватною власністю, роком зведення якого є 1986 рік (бетонна прибудова, курник, сарай, гараж - 1992 рік, сарай - 1974 рік).

Відповідно до Листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №12/5-126 від 23.03.1999 року по об»єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Урядом України документа, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Ухвалюючи рішення суд приймає до уваги, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зведений у 1986 році (надвірні будівлі та прибудова - у 1974 та 1992 роках) на відведеній для цього земельній ділянці та належав спадкодавцю ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а прийняла спадщину. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218,1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Чехівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 63,1 кв.м, житловою - 44,2 кв.м під літерою «А», курник «Б», сарай «В», сарай «Г», гараж «Д», ворота, хв. №1, огорожа №2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя:Ю. Г. Гудкова

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: Ю. Г. Гудкова