Справа № 127/5098/16-ц Провадження № 22-ц/772/325/2017Головуючий в суді першої інстанції Ан О. В.
Категорія 47Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Матківської М.В., Зайцева А.Ю.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про визнання Постанови виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів частково недійсною та про її скасування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_7 звернулась у Вінницький міський суд Вінницької області з даним позовом, який в подальшому було уточнено. Позовні вимоги мотивували тим, що позивачеві належить 2/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого 19.12.2003 року договору міни з реєстровим №3230.

Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів за даним будинковолодінням було вирішено закріпити земельну ділянку, площею 600 кв.м., за забудовником ОСОБА_8 із земельної ділянки його батька, ОСОБА_9, по АДРЕСА_2. Оскільки даний будинок був побудований на батьківській землі фактично в городі, цим же рішенням було вирішено утворити проїзд (3,5x61,0м.) з АДРЕСА_1 до домоволодіння ОСОБА_8 за рахунок земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_9

Після смерті ОСОБА_9, у будинку АДРЕСА_2 проживав інший його син ОСОБА_10, який нещодавно помер. Спадкоємцем майна ОСОБА_10 є дружина, яка проживала разом з ним на день його смерті, ОСОБА_3. У даному будинку зареєстровані ще діти ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно з постановою Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990 року, ОСОБА_10 користувався земельною ділянкою площею 1203 кв.м., з яких 600 кв.м. переданою в постійне користування та 603 кв.м. - в тимчасове. Зараз цією землею користується.

Відповідно до цієї ж постанови за садибою позивача за АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м. в постійне користування та 17 кв.м. - в тимчасове.

Відповідно до викопіювання зі схематичного плану будівельного кварталу №474 від 12.10.1977 року зі змінами, на якому зазначено про обидва вищезазначені рішення, вказано, що фактична-площа землі будинковолодіння АДРЕСА_2 складає 1203 кв.м.

Таким чином, при винесенні Виконавчим комітетом Вінницької міської ради народних депутатів постанови №9 від 31.03.1990 року сталась помилка, оскільки закріпили цим рішенням площу проїзду, а мали б закріпити площу землі, меншу на площу проїзду, який вирішили утворити попереднім рішенням №83 від 10.02.1983р., тобто, на 213,5 кв.м. (3,5 х 61).

ОСОБА_3, фактично користується проїздом загального користування, який закріплений юридично оскаржуваним рішенням за домоволодінням АДРЕСА_2.

Позивачка вважає, що її права порушені, оскільки у неї відсутній проїзд до власного житла по АДРЕСА_1, тому звернулася до суду з вказаним позовом та, уточнивши свої позовні вимоги, просила визнати незаконним та скасувати пункт 1.34 Постанови виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990 року про закріплення за домоволодінням АДРЕСА_2 земельних ділянок площею 600 кв.м. в постійне користування і 603 кв.м. в тимчасове користування.

Рішенням Вінницького міського суду від 14.12.2016 року в задоволенні позову відмовлено через те, що позов заявлено не до належного відповідача, оскільки оскаржується Постанова виконавчого комітету Вінницької міської ради, а позов заявлено до іншої юридичної особи - до Вінницької міської ради, а також за недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, як необґрунтоване та таке, що ухвалене з порушенням процесуального та матеріального права. Зазначені нею порушення полягають у довготривалому розгляді справи; у тому, що суд не виявив раніше дану обставину та не замінив відповідача, переклавши всю відповідальність у цьому питанні на позивача та у тому, що відповідальність за дії виконкому, який на час прийняття рішення, несе сьогоднішня Вінницька міська рада. Просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2016 року та постановити нове, яким задовольнити позов повністю.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що позивачеві належить 2/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого 19.12.2003 року договору міни, реєстровий №3230 (а.с. 6).

З архівної копії Рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Вінниця за №9 від 12.01.1983 року видно, що колишнім власником будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_8, який у вказаному будинку станом на прийняття цього рішення, проживав разом з дружиною та двома синами. Даний будинок був самовільно побудованим ОСОБА_8 у 1979-1983 роках на земельній ділянці його батька - ОСОБА_9 за АДРЕСА_2 і вказаним рішенням виконкому він був прийнятий до експлуатації (а/с118).

Після цього, Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради за №83 від 18.02.1983 року за тим же ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 було закріплено земельну ділянку, площею 600 кв.м, із земельної ділянки його батька, ОСОБА_9, по АДРЕСА_2. Цим же рішенням було вирішено утворити проїзд (3,5x61,0м.) з АДРЕСА_1 до домоволодіння ОСОБА_8 знову за рахунок земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_9 (а.с. 73).

В послідуючому, по першому АДРЕСА_2 проживав інший власник цього будинку, ОСОБА_10, який помер та спадкоємцем його майна є його сини ОСОБА_4, ОСОБА_5, та дружина ОСОБА_3, яка проживала разом з ним на день його смерті та відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 42, 128-135).

Згідно з постановою Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990 року, за домоволодінням АДРЕСА_2 було закріплено земельні ділянки: площею 600 кв.м. в постійне користування та 603 кв.м. - в тимчасове користування (а.с. 10-11).

Відповідно до цієї ж постанови, за садибою позивача за АДРЕСА_1 закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м. в постійне користування та 17 кв.м. - в тимчасове користування. (а.с. 10-11).

Вказана Постанова була прийнята для впорядкування та закріплення земельних ділянок в індивідуальній забудові і нею не вирішувалося питання проїзду до будинковолодіння за АДРЕСА_1, що вказує на відсутність цього питання на час винесення Постанови.

Посилання на викопіювання зі схематичного плану будівельного кварталу №474 за домоволодінням АДРЕСА_2 від 12.10.1977 року (який міститься в інвентаризаційній справі на будинковолодіння АДРЕСА_2) зі змінами, на якому зазначено про обидва вищезазначені рішення і у якому вказано, що фактична-площа землі будинковолодіння АДРЕСА_2 складає 1203 кв.м., не говорить про помилковість оскаржуваної Постанови Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990 року в частині пункту 1.34 про закріплення за домоволодінням АДРЕСА_2 земельних ділянок площею 600 кв.м. в постійне користування і 603 кв.м. в тимчасове користування, з огляду на наступне.

У цьому викопіюванні, яке датоване 12.10.1977 року, початкова площа земельної ділянки вказана 1720, далі відбувалися зміни: міститься запис «1220», який теж перечеркнутий і останній запис «1203» (а/с104).

У Рішенні виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів м. Вінниця за №83 від 18.02.1983 року відсутні відомості про площу земельної ділянки ОСОБА_9, по АДРЕСА_2 станом на час прийняття цього рішення (а/с73).

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що у п.1.34 оскаржуваної Постанови виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990 року, допущено помилку. До такого висновку приходить колегія суддів ще і з врахуванням обставин, що ні земельна ділянка по АДРЕСА_2, ні земельна ділянка по АДРЕСА_1 не винесені в натуру та не закріплені межовими знаками, що визнають сторони у справі.

З огляду на вказане, висновок головного спеціаліста відділу контролю за використанням територій, зазначений в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за №8/9-04-11 від 15 січня 2013 року про те, що межі проїзду, про який говориться у п.1.1 Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради за №83 від 18.02.1983 року, не винесені в натуру, не закріплені межовими знаками та відсутні на планово-картографічних матеріалах, теж не говорить про помилку у п.1.34 оскаржуваної Постанови виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №9 від 31.03.1990 року. Такий висновок підтверджується і тим фактом, що вказаним Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів м. Вінниця за №83 від 18.02.1983 року за ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 було закріплено ще і земельну ділянку, площею 600 кв.м, із земельної ділянки його батька, ОСОБА_9, по АДРЕСА_2 але земля була виділена для будинковолодіння під АДРЕСА_1 і позивачка нею користується.

Відповідно до норм ч.3 ст. 10 тач.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого не зроблено позивачкою.

Щодо не належного відповідача, то такий висновок суду обгрунтований, виходячи з наступного.

Дійсно оскаржується Постанова виконавчого комітету Вінницької міської ради.

На даний час, виконавчий комітет Вінницької міської ради існує, як самостійна юридична особа, що є загальновідомою обставиною і вона, відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України, звільнена від доказування.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року, який діє на час розгляду справи у суді, до відання виконавчих органів міських рад належать, зокрема, питання вилучення та надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; підготовка висновків щодо надання або вилучення у встановленому порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Тому, аргумент апелянта, що той виконавчий комітет, який діяв на час прийняття оскаржуваної Постанови, припинив своє існування, а за його дії відповідає сьогоднішня Вінницька міська рада, не спростовує рішення суду, оскільки і на даний час питаннями вилучення та надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; підготовка висновків щодо надання або вилучення у встановленому порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, займається виконавчий комітет Вінницької міської ради.

За вказаних обставин, апеляційна скарга, як безпідставна, підлягає відхиленню, а рішення суду, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук