Єдиний унікальний № 408/4636/17-ц
Провадження № 2/408/1291/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.Біловодськ 8 листопада 2017 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Рукаса М.С.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити їй додатковий строк достатній для подання нею зави про прийняття спадщини ОСОБА_2, померлого 6 жовтня 2008 року.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1, в заяві вказала, що 6 жовтня 2008 року помер її батько - ОСОБА_2, який мешкав за адресою: вул.Садова, 119, с.Тепле Станично-Луганського району, Луганської області, та відкрилась спадщина, яка складається: з земельної ділянки (паю) на імя ОСОБА_2. Батько проживав разом матірю на день її смерті, та успадкував її майно, перелік якого ОСОБА_1 не відомий.

У встановлений законом строк вона не змогла надати документи, а саме заяву про прийняття спадщини, до нотаріальної контори у Станично-Луганському районі, так як у 2008-2014 роках у неї та її сімї були фінансові труднощі. В 2008 році померла мати 17 травня 2008 року, а потім і батько 6 жовтня 2008 року. Син закінчив школу і вступив до університету, вона витратила всі гроші на поховання батьків і на навчання сина. ОСОБА_1 мешкала окремо від батьків.

З 7 липня 2014 року у Станично-Луганському району почалися активні дії АТО, що вимусило її та її сімю покинути постійне місце мешкання. При змінах місця мешкання було втрачене батьківське свідоцтво про смерть, яке вона отримала повторно у грудні 2016 року, після того як повернулася додому.

З 21 липня 2014 року державні та приватні нотаріуси Станично-Луганського району призупинили свою роботу у звязку з безпекою для життя при виконанні службових обовязків.

Тільки у вересні 2017 року вона випадково побачила, серед особистих речей батька, документ який підтверджував, що батькові належить Державний акт серія ЯЕ №873984, земельна ділянка площею 5,78га. До цього моменту про те, що батько користувач будь-якою земельною ділянкою і про Державний акт, вона нічого не знала, оскільки іншого майна не було, яке б вона хотіла успадкувати. Саме тому вона не зверталась до нотаріальної контори, протягом всього часу.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. В заяві просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за їх відсутності. Заявлені вимоги визнають повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

6 жовтня 2008 року помер ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією повторного свідоцтва про смерть, виданого 15 грудня 2016 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.7).

З ксерокопії свідоцтва про народження (мовою оригіналу) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що в графі батько вказано (мовою оригіналу) ОСОБА_4 (а.с.5).

Ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 6 жовтня 1990 року Санично-Луганським районним відділом ЗАГС Луганської області встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінила прізвище на ОСОБА_1, тобто померлий ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Теплівської сільської ради (а.с.9).

З пояснень позивача ОСОБА_1, в наданій суду позовній заяві, встановлено, що 7 липня 2014 року у Станично-Луганському району почалися активні дії АТО, що вимусило її та її сімю покинути постійне місце мешкання. Тільки у вересні 2017 року вона випадково побачила, серед особистих речей батька, документ який підтверджував, що батькові належить Державний акт серія ЯЕ №873984, земельна ділянка площею 5,78га. До цього моменту про те, що батько користувач будь-якою земельною ділянкою і про Державний акт, вона нічого не знала, оскільки іншого майна не було, яке б вона хотіла успадкувати. Саме тому вона не зверталась до нотаріальної контори, протягом всього часу.

На підставі викладеного, з урахування тих обставин, що з початку, в квітні 2014 року, АТО на території Луганської області, та нестабільної ситуації в Станично-Луганському районі, де протягом довгого часу не працювали органи влади, слід дійти висновку що позивач був позбавлений реалізувати своє право на отримання спадщини, а тому пропустив передбачений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.1270, 1272 ч.3 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити позивачу ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, який помер 6 жовтня 2008 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий:

суддя М.С. Рукас