Справа № 146/1606/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" січня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

за участю секретаря Бойко Т.Є.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Кислицька сільська рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

1 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить зобов'язати ОСОБА_4 встановити (відновити) межі між земельними ділянками, розташованими в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області за адресами : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 належними їй ОСОБА_3 та відповідачці ОСОБА_4 відповідно.

Даний позов обґрунтований наступним.

Позивачка ОСОБА_3 вказує, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розміщений на земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Рішенням № 60 7 сесії 7 скликання Кислицької сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 10 червня 2016 року позивачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі орієнтованою площею 0, 32 га, зокрема для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,07 га.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_3, почала виготовляти технічну документацію на вищезазначену земельну ділянку, але в процесі її виготовлення виникли спірні питання з відповідачкою, яка є власником суміжної земельної ділянки, щодо встановлення меж належної її земельної ділянки, так як відповідачка відмовляється погодити вказані межі, тому з даним позовом позивачка вимушена звернутися до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з'явилася, однак її представник за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, зокрема попросила суд відновити межі між земельними ділянками, розташованими в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 належними ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_4 відповідно.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки ніяких межових знаків вона не порушувала, тим більше вона не є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Представник третьої особи Кислицької сільської ради Томашпільського району ОСОБА_2 заперечила в задоволенні позову, оскільки межові знаки земельної ділянки позивачки по АДРЕСА_1 не порушені і це було встановлено комісією, яка виходила на дану земельну ділянку і якою було складено відповідний акт. Крім того зазначила, що відповідачка ОСОБА_4 не є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, тому ніякого відношення вона до цієї справи не має.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пункту "б" частини 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині вимог про встановлення межі між земельними ділянками, суд враховує те, що згідно із чч. 2, 3, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до ст. 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 успадкувала майно після смерті ОСОБА_5 Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку з господарчими будівлями, який знаходиться в с. Кислицьке по вул. Щорса № 8 колишнім № 2 Томашпільського району Вінницької області (а.с.7).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2

Крім того, згідно довідки Кислицької сільської ради Томашпільського району від 11 жовтня 2016 року позивачка ОСОБА_3 прописана та проживає в АДРЕСА_1

Як вбачається з копії рішення № 60 7 сесії 7 скликання Кислицької сільської ради Томашпільського району від 10 червня 2016 року було вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) на земельну ділянку орієнтованою площею 0, 32 га за адресою АДРЕСА_1, зокрема для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га, - для ведення особистого селянського господарства - 0,07 га. Зобов'язати гр. ОСОБА_3 за власні кошти замовити в землевпорядних організаціях, які мають ліцензію на проведення даних землевпорядних робіт технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) ( а.с.9).

З інформації Кислицької сільської ради Томашпільського району, вбачається що згідно зареєстрованої заяви від ОСОБА_6 на передачу земельної ділянки у приватну власність по АДРЕСА_1 сесією Кислицької сільської ради № 11 від 6 серпня 1997 року було надано земельну ділянку ОСОБА_6 у приватну власність площею 0,32 га. без зазначення адреси. На підставі свідоцтва про спадщину за законом право на земельну ділянку по АДРЕСА_1 6 перейшло на ОСОБА_3, без рішення сесії. Згідно поданої заяви та рішення № 60 7 сесії 7 скликання від 10 червня 2016 року надано дозвіл гр. ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку орієнтовною площею 0, 32 га за адресою АДРЕСА_1. Площа земельної ділянки співпадає з даними погосподарського обліку.

Відповідно до акта складеного 20 жовтня 2016 року комісією в складі сільського голови с. Кислицьке ОСОБА_7, обліковця земельних ресурсів ОСОБА_2, депутата сільської ради ОСОБА_8 була проведена інвентаризація земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,32, що належить ОСОБА_3 При обмірі виявлено, що розмір даної земельної ділянки становить 0, 32 га і відповідає даним погосподарської книги.

Даний акт свідчить про те, що право ОСОБА_3 на земельну ділянку ніяким чином не порушувалося.

Разом з тим аналіз вищевказаних рішень Кислицької сільської ради від № 11 від 6 серпня 1997 року та № 60 від 10 червня 2016 року дає суду підстави дійти висновку, що земельна ділянка розміром 0,32 га по АДРЕСА_1 не була надана позивачці ОСОБА_3 у власність. При цьому, позивачкою не надано суду доказів тому, що їй видавався державний акт на зазначену земельну ділянку, а також про відведення в натурі й установлення меж земельної ділянки.

Що стосується суміжної земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 в с. Кислицьке, Томашпільського району то в ході судового розгляду встановлено, що по Кислицькій сільській раді рахується земельна ділянка площею 0, 54 га в тому числі по вул. Садова площею 0, 29 га за ОСОБА_9 Відповідно до інформації Кислицької сільської ради , згідно зареєстрованої заяви від ОСОБА_9 на передачу двох земельних ділянок по АДРЕСА_1 сесією Кислицької сільської ради № 11 від 6 серпня 1997 року було надано земельну ділянку площею 0, 55 га без зазначення адреси.

Таким чином, як убачається з матеріалів справи, пояснень відповідачки ОСОБА_4, землевпорядника Кислицької сільської ради ОСОБА_10, земельна ділянка по АДРЕСА_2 у встановленому законом порядку у власність чи користування відповідачці ОСОБА_4 не передавалася, а остання проживає у будинку по АДРЕСА_3

При цьому в судовому засіданні представнику позивача ОСОБА_1 роз'яснювалося право на заміну первісного відповідача на належного відповідача, тобто дійсного власника суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2, однак представник позивача категорично відмовилася використовувати дане право та просила продовжувати розгляд справи по суті не замінюючи відповідача. Разом з тим, суд враховує ту обставину, що надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки є одним із етапів розгляду заяви громадянина про передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності. Розробка проекту землеустрою та його експертиза мають на меті визначення меж земельної ділянки, а також з'ясування інших обставин, що можуть бути перешкодою надання земельної ділянки у власність, в тому числі й встановлення суміжного землекористування, а відтак дійшов висновку, що без виготовлення позивачкою проекту відведення земельної ділянки на виконання рішення Кислицької сільської ради від 10.06.2016 року, в ході якого вирішуються, зокрема й питання про межі земельних ділянок, тому звернення до суду з позовом з даного питання є передчасним, так як відповідно до ст. 158 ЗК України це питання віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування. Як уже зазначено вище, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 не є власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 в с. Кислицьке, а позивачкою не надано належних доказів хто є дійсним власником вказаної земельної ділянки. Відповідно до роз'яснень даних у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Позивачка в установленому законом порядку не скористалася своїм правом на заміну неналежного відповідача у справі, не вбачає таких підстав і суд, так як сторонами не надано суду доказів того хто є належним власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 в с. Кислицьке.

Вищенаведене дає суду правові підстави дійти висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 доОСОБА_4, третя особа Кислицька сільська рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Кислицька сільська рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 6 січня 2017 року

Суддя: О. В. Пилипчук