Номер провадження: 22-ц/785/3055/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересована особа Одеська міська рада,

встановила:

17 січня 2017 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він проживав з ОСОБА_4 однією сімєю з 2010 року. За час спільного проживання допомогав як члену родини, сплачував комунальні послуги, був пов'язаний спільним побутом, мав з покійною взаємні права та обовязки.

ОСОБА_4 мала намір скласти заповіт, яким все майно належне їй на момент смерті заповісти ОСОБА_3 Для цієї мети вона викликала до себе додому нотаріуса, який повинен був вчинити дії, повязані зі спадковим майном, але саме у цей час у ОСОБА_4 погіршилось самопочуття та її забрали до лікарні.

05.10.2016 року ОСОБА_4 померла.

Організація похорон та всі витрати були здійснені ОСОБА_3І, що підтверджується Договором замовленням на поховання від 05.10.2016 р.

26 січня 2017 року від Одеської міської ради надійшло клопотання про передачу справи до Київського районного суду м. Одеси, у звязку із тим, що заявник проживає у Київському районі м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2017 рокуу задоволенні клопотання представника Одеської міської ради було відмовлено.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада ставить питання про скасування даної ухвали суду із направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання підсудності, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в передачі справи до Київського районного суду м. Одеси, суд першої інстанції виходив із того, що заявник проживає в Приморському районі м. Одеси, а тому справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Спірним в даному випадку є визначення місця проживання заявника ОСОБА_3

Так, п.1 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Крім того, статтею 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 13 82-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382) визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 6 Закону № 1382 громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Таким чином, місцем проживання особи вважається місце її державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем реєстрації заявника ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_1, що в Київському районі м. Одеси.

Та обставина, що у відповідності до Договору оренди житла від 18.02.2016 року заявник проживає в квартирі № 7, розташованої за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, буд. 6, вищезазначених висновків колегії суддів не спростовує, оскільки за вказаною у Договорі оренди житла заявник не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Крім того, вказаний Договір не є доказом того, що заявник ОСОБА_3 дійсно проживає за вказаною в Договорі адресою.

З підстав викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що справа має розглядатись у Київському районному суді м. Одеси.

При цьому колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала зазначеним вимогам законодавства не відповідає, доводи апеляційної скарги її спростовують.

Враховуючи, що суд першої інстанції не врахував вищевказаних вимог цивільно-процесуального законодавства та безпідставно не передав справу для розгляду до Київського районного суду м. Одеси, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати та передати справу для розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

Вимоги апелянта про необхідність передачі справи до Приморського районного суду, який має вирішити питання щодо підсудності справи, є необгрунтованим і задоволенню не підлягають, оскільки підстав для даних дій, які передбачені ст. 312 ЦПК України, матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересована особа Одеська міська рада, направити для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_5

ОСОБА_2