АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/892/17 Справа № 188/2027/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Української сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 березня 2011 року помер його батько ОСОБА_4 21 серпня 2011 року померла його бабуся - мати його батька ОСОБА_5 Його бабусі ОСОБА_5 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 10,210 га, що за призначенням відноситься до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належала їй на підставі державного акту серії ІІІ-ДГІ №093212 виданого 28 грудня 2001 року Українською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області на підставі рішення 20 сесії XXIII скликання Української сільської ради за № 150а від 27 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Пп № 2172. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, який 25 червня 2003 року було посвідчено секретарем Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим №74, відповідно до якого вона заповідала належне їй на і приватної власності домоволодіння ОСОБА_2, а земельну ділянку площею - 10,210 га належну їй на підставі державного акту серії ДП № 093212 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ПП № 2172 заповідала його батьку - ОСОБА_4 Його батька ОСОБА_4 помер ще до відкриття спадщини. За заповітом іншої особи заповідачем щодо виконання умов заповіту в його частині призначено не було. ОСОБА_2 не бажає приймати спадщину в цій частині після смерті матері. 28 листопада 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської областіщодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, та нотаріус надала довідку про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення ним строку для прийняття спадщини та через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, що і є об'єктом спадщини, тому просив визнати за ним право в порядку спадкування за законом наземельну ділянку площею - 10,210 га, що за призначенням відноситься до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_5, померлій 21 серпня 2011 року.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку площею - 10,210 га, що за призначенням відноситься до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5, померлій 21 серпня 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_5 склала заповіт, який 25 червня 2003 року було посвідчено секретарем Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим №74, та заповідала належне їй на праві приватної власності домоволодіння, що знаходиться в с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області вул.Шевченка, 74 - ОСОБА_2, а земельну ділянку площею - 10,210 га належну їй на підставі державного акту серії ДП № 093212, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ПП № 2172, розташовану на території Української сільської ради - ОСОБА_4 (а.с.10).

ОСОБА_4 помер 30 березня 2011 року (а.с.8).

21 серпня 2011 року померла ОСОБА_5 (а.с.9).

Позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4 (а.с.6).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області та листом від 28 листопада 2014 року та нотаріусом йому було розяснено, що для одержання спадщини за законом на земельну ділянку йому слід надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку та рішення суду із визначенням додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на їх обґрунтованість та доведеність, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставною для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 УК України спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за з мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, як були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1275 К України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 склала заповіт, який 25 червня 2003 року було посвідчено секретарем Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим №74, та заповідала належне їй на праві приватної власності домоволодіння, що знаходиться в с.Новоселівка Петропавлівського району Дніпропетровської області вул.Шевченка, 74 - ОСОБА_2, а земельну ділянку площею - 10,210 га, належну їй на підставі державного акту серії ДП № 093212, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ПП № 2172, розташовану на території Української сільської ради - ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДГІ №093212, виданого 28 грудня 2001 року Українською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області на підставі рішення 20 сесії XXIII скликання Української сільської ради за № 150а від 27 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ПП № 2172, земельна ділянка площею 10,210 га, що розташована на території Української сільської ради, належала за життя ОСОБА_5 (а.с.11).

ОСОБА_4 помер 30 березня 2011 року (а.с.8).

ОСОБА_5 померла 21 серпня 2011 року (а.с.9).

Позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4 (а.с.6).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області, та листом від 28 листопада 2014 року нотаріусом йому було розяснено, що для одержання спадщини за законом на земельну ділянку йому слід надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку та рішення суду із визначенням додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.15).

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_2 11 квітня 2012 року звернувся до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якій зазначено, що він ОСОБА_2 відмовляється від спадщини, що лишилася після смерті його матері ОСОБА_5 (а.а.17).

Слід зазначити, вказана заява була подана ОСОБА_2 11 квітня 2012 року, тобто поза межами шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття чи відмови від прийняття спадщини (а.с.17, 108, 109).

Виправлення, які містяться в заяві щодо дати її подання, де закреслено дату 11 квітня 2012 року та надписано дату 21 лютого 2012 року, не завірені належним чином відповідальною особою сільської ради.

ОСОБА_2 не було залучено до участі у даній справі відповідачем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_3 було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 30 березня 2011 року, однак позивач не звертався до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, заяву про відмову від спадщини ОСОБА_2 було подано 11 квітня 2012 року, тобто після закінчення шестимісячного строку після смерті його матері ОСОБА_5, померлої 21 серпня 2011 року, та він не був залучений до участі у даній справі відповідачем, а також позивачем ОСОБА_3 було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 30 березня 2011 року, та позивач не звертався до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді