Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/365/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 27 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Гансецької І.А., Талько О.Б.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2016р. Банк звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №ZRQWGL від 18.08.2008р., укладеним із ОСОБА_1, у сумі 43144,53дол. США (еквівалент 1122189,10грн.) : заборгованість за кредитом - 24909,85дол. США, заборгованість по % - 9863,05дол.США, пеня - 6307,97дол.США, штраф (фіксована частина) - 9,61дол.США, штраф (% складова) - 2054,04дол.США. Зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 28509,25 дол. США на строк до 18.08.2018р. З метою забезпечення виконання зобов'язань Банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки. Позичальник не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 24.03.2016р. виникла вказана заборгованість.

В січні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати недійсним кредитний договір № ZRQWGL від 18.08.2018р. з додатками до нього, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк». Зазначав, що кредитні кошти надані йому на споживчі цілі в іноземній валюті, що суперечить вимогам закону.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 43144,53 доларів США, що еквівалентно 1122189,10грн. заборгованості за кредитним договором № ZRQWGL та 16832,84грн. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. В решті позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, задовольнивши в цій частині вимоги Банку в повному обсязі. Зазначає, що сторони при укладенні договору поруки погодили всі істотні умови договору: предмет, розмір зобов'язання поручителя, а тому немає правових підстав для визнання його неукладеним. Договір поруки був укладений з урахуванням волевиявлення ОСОБА_2, оскільки його підпис на спірному договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами. Крім того, вважає, що номер договору поруки та зазначена у п.18 дата його укладання є технічними описками, які не можуть бути належними доказами для відмови у позові.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості із поручителя ОСОБА_2, суд виходив із того, що Банком не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 уклав 15 серпня 2008р. договір поруки.

Проте такий висновок не відповідає матеріалам справи.

Як видно із матеріалів справи, 18.08.2008р. Банк уклав із ОСОБА_1 кредитний договір №ZRQWGL , предметом якого було надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 28509,25дол.США на придбання нерухомості зі сплатою 1,46% на місяць, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 1,80% річних від суми зарезервованих ресурсів, період сплати - «5» по «10» число кожного місяця, сторони домовились, що щомісячний платіж складав 425,38дол. США, з кінцевим терміном повернення 18.08.2018р.

Внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань у боржника виникла заборгованість у сумі 43144,53дол.США (еквівалент 1122189,10грн.) : за кредитом - 24909,85дол. США, по % - 9863,05дол.США, пеня - 6307,97дол.США, штраф (фіксована частина) - 9,61дол.США, штраф (% складова) - 2054,04дол.США.

Матеріалами справи доведено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань Банк уклав з ОСОБА_2 договір поруки. Зі змісту спірного договору поруки вбачається, що предметом договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №ZRQWGL , за яким кредитор надав боржнику 28509,25дол.США на придбання нерухомості, боржник зобов'язався повернути кредит у строк до 18.08.2028р. зі сплатою обумовлених платежів.

Судом встановлено, що спірний договір між поручителем і кредитором боржника містить положення, які дають змогу індивідуалізувати забезпечуване порукою зобов'язання, вказано конкретного боржника - ОСОБА_1, щодо якого додається порука, крім того, договором визначено розмір зобов'язання поручителя.

Колегія суддів вважає, що сторони при укладенні договору поруки погодили всі істотні умови договору : предмет, розмір зобов'язання поручителя, а тому немає правових підстав для визнання його неукладеним. Технічна описка у даті його укладання не має істотного значення і не є помилкою щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Договір поруки містить усі ті зобов'язання, що і в кредитному договорі №ZRQWGL від 18.08.2008р.

ОСОБА_2 не довів, що між сторонами існував інший кредитний договір і договір поруки з такими ж самими умовами. Договір поруки було укладено з урахуванням волевиявлення ОСОБА_2, що підтверджується його підписом на спірному договорі, він погодився на всі його умови. Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 порукою забезпечив інший кредитний договір ОСОБА_1, відповідачі не подавали, ніяких клопотань з цього приводу не заявляли. У визначеному чинним законодавством порядку спірний договір поруки відповідачі не оспорювали, недійсним його не визнано.

На підставі наведеного судове рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення заборгованості із відповідачів у солідарному порядку.

Рішення в частині відмови у визнанні кредитного договору недійсним сторони не оскаржували.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року в частині задоволення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №ZRQWGL від 18.08.2008року у сумі 43144,53дол. США (еквівалентно 1122189,10грн.) і по 8416,42грн. судового збору з кожного. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: