АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2033/16-ц Головуючий у 1 інстанції
Провадження № -ц/774/506/К/17 Квятковський Я.А.
Категорія № 41 (1) Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.,

секретар - Чубіна А.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації в розмірі 10000 грн. , з кожного з відповідачів та судових витрат по справі.

В обґрунтування позову зазначив, що він 25.04.2015 року був обраний головою Садівничого товариства «Радуга-М» (далі - Товариство).

27.02.2016 року за на засіданні правління Товариства та 23.04.2016 року на засіданні Товариства відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 принизили його честь і гідність та ділову репутацію, заявивши, що позивач нечесна, некомпетентна людина, що він начебто вніс зміни у креслення плану поливу земельних ділянок, розмістивши водонапірну башню на 14 вулиці, щоб нібито забезпечити кращий полив своєї ділянки.

Крім того, з 23.04.2016 року по теперішній час відповідачі по приходу автобусів до СТ «Радуга-М», організовують збори, на яких принижують гідність та ділову репутацію позивача, розповсюджуючи вказану неправдиву інформацію.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції не дав юридичної оцінки тому факту, що відповідачі, починаючи з 23.04.2016 року по приходу автобусів до СТ «Радуга-М», організовували збори, на яких принижували честь, гідність та ділову репутацію позивача, зводячи на нього наклеп.

Зазначає, що суд першої інстанції невірно зазначив у рішенні розмір сплаченого позивачем судового збору, який фактично склав 2756 грн.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні 02.08.2016 року визнали, що наголошували на тому, що позивач є безчесна, непорядна людина, відповідач ОСОБА_6 також визнав той факт, що 23.04.2016 року на зборах звинуватив позивача у внесенні змін у креслення генерального плану поливу земельних ділянок садівницького товариства.

Позивач вважає, що суд першої інстанції дав невірну оцінку поясненням свідка ОСОБА_7, який підтвердив факт поширення через членів товариства неправдивих відомостей щодо позивача, а також суд не взяв до уваги, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 давали неправдиві свідчення, які спростовуються матеріалами справи. Також, суд не взяв до уваги, що поширена відповідачами недостовірна негативна інформація у відношенні позивача становить наклеп та безпідставно відмовив йому у задоволені позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.04.2015 року на зборах Садівничого товариства «Радуга-М» позивач ОСОБА_2 був обраний головою Садівничого товариства «Радуга-М» (далі - Товариство). 27.02.2016 року відбулося засідання правління Товариства, а 23.04.2016 року відбулися збори Товариства.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що 27.02.2016 року на засіданні правління Товариства та 23.04.2016 року на засіданні Товариства відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 принизили його честь і гідність та ділову репутацію, Крім того, з 23.04.2016 року по теперішній час відповідачі по приходу автобусів до СТ «Радуга-М», організовують збори, на яких принижують гідність та ділову репутацію позивача, розповсюджуючи неправдиву інформацію.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду з огляду на наступне.

Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Положеннями ч.ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вважається що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 26, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи», відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Згідно до вимог частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 25.04.2015 року на зборах Садівничого товариства «Радуга-М» був обраний його головою.

27 лютого 2016 року відбулося засідання правління Товариства та 23 квітня 2016 року відбулись збори учасників Садівничого товариства «Радуга-М», на яких розглядалося питання стану поливу земельних ділянок садівничого товариства . На зборах правління, після заслуховування інформації ОСОБА_2, з цього питання висловлювались відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про недійсність, на їх думку, існуючого плану поливу земельних ділянок товариства, представленого позивачем ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами була поширена інформація 27.02.2016 року при проведенні засідання правління Товариства та 23 квітня 2016 року при проведенні зборів учасників Садівничого товариства «Радуга-М», що порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, відповідачі на зазначених вище заходах висловили свою думку при обговоренні зазначених питань, будь-яких доказів неправомірних дій відповідачів, а також фактів образ, приниження честі, гідності, ділової репутації по відношенню до позивача з боку кожного з відповідачів, судом першої інстанції на підставі матеріалів справи та пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 не встановлено.

Крім того, посилання позивача на те, що з 23.04.2016 року по теперішній час відповідачі по приходу автобусів до СТ «Радуга-М», організовують збори, на яких принижують гідність та ділову репутацію позивача, розповсюджуючи неправдиву інформацію, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи у суді першої інстанції та не підтверджено позивачем будь-якими належними та допустимими доказами.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав юридичної оцінки тому факту, що відповідачі, починаючи з 23.04.2016 року по приходу автобусів до СТ «Радуга-М», організовували збори, на яких принижували честь, гідність та ділову репутацію позивача, зводячи на нього наклеп, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначений факт не підтверджений належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невірно зазначеного у рішенні суду розміру сплаченого позивачем судового збору, який фактично склав 2756 грн., колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні 02.08.2016 року визнали, що наголошували на те, що позивач є безчесна, непорядна людина, а відповідач ОСОБА_6 також визнав той факт, що 23.04.2016 року на зборах звинуватив позивача у внесенні змін у креслення генерального плану поливу земельних ділянок садівницького товариства, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями відповідачів в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що поширена відповідачами недостовірна негативна інформація у відношенні позивача становить наклеп та безпідставно відмовив йому у задоволені позову; дав невірну оцінку поясненням свідка ОСОБА_7 та не взяв до уваги, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 давали неправдиві свідчення, які спростовуються матеріалами справи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключним правом суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, .308, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 07 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

Л.В. Митрофанова