Справа № 308/1382/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права спільної власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права спільної власності.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.02.2017 року вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та розяснені наслідки невиконання ухвали судді. А саме вказано, що: позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, яка згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України визначається дійсною вартістю нерухомого майна. При цьому судом зазначено, оскільки з матеріалів справи неможливо визначити дійсну ринкову вартість спірного майна на час подачі позову, позивачу необхідно надати суду відомості про вартість спірного рухомого та нерухомого майна для визначення дійсного розміру судового збору, який повинен бути сплачений ним за подачу позовної заяви майнового характеру та відповідно сплатити судовий збір. Крім того, ухвалою від 13.02.2017 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивача було відмовлено та розяснено позивачу про необхідність сплатити судового збору відповідно до законодавства України, а саме ЗУ «Про судовий збір». Окрім того, в ухвалі без руху вказано: позивачем не надано суду жодних підтверджуючих даних або документів на підтвердження наведених у позовній заяві обґрунтувань (свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення Тарновецької сільської ради, будівельний паспорт, технічний паспорт, акти, договори та інші документи на які посилається позивач в позовній заяві). Позивачем не зазначено відомостей щодо наявності правовстановлюючих документів та права власності на спірне майно; щодо придбання спірного нерухомого майна сторонами під час шлюбу; наявності спору про право та оспорювання або невизнання відповідачем прав позивача на частину спільного майна; щодо звернення до відповідача з вимогою про поділ спірного майна та його відмови від такого поділу. Всупереч ч.1 ст.120 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ухвали без руху (резолютивна частина) зазначено про необхідність виправити зазначені недоліки заяви до 23.02.2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали, подавши до суду позовну заяву в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

На виконання вказаної ухвали без руху 20 лютого 2016 року представник позивача адвокат ОСОБА_2 на адресу суду подав копію позовної заяви без додатків, та клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору враховуючи його матеріальний стан.

Разом з тим, при звернення до суду з позовною заявою позивачем подавалось клопотання про звільнення від сплати судового збору. Ухвалою суду від 13.02.2017 року в задоволенні клопотання було відмовлено та розяснено позивачу про необхідність сплатити судового збору відповідно до законодавства України, а саме ЗУ «Про судовий збір».

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені. Позивачем будь-яких доказів що його матеріальний стан є достатньо важким або який вказує на обставини, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, до повторного клопотання не надано. Жодних підтверджуючих даних про відсутність доходів не надав, довідка сільської ради, про відсутність офіційного працевлаштування не є достатнім доказом на підтвердження цієї обставини. Крім того, представництво адвокатом із системи безоплатної правової допомоги інтересів позивача не може бути само по собі підставою звільнення від сплати судового збору . Крім того, вказуючи ціну позову у розмірі 55120 гривень, позивач не сплачує навіть мінімальний розмір судового збору вказаний в ухвалі суду про залишення без руху позовної заяви. Тому повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, на виконання ухвали без руху від 20 лютого 2016 року представником позивача не надано жодних копій документів на які містяться посилання у позовній заяві (свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення Тарновецької сільської ради, будівельний паспорт, технічний паспорт, акти, договори та інші документи на які посилається позивач в позовній заяві). Позивачем не зазначено відомостей щодо наявності правовстановлюючих документів та права власності на спірне майно; щодо придбання спірного нерухомого майна сторонами під час шлюбу; наявності спору про право та оспорювання або невизнання відповідачем прав позивача на частину спільного майна; щодо звернення до відповідача з вимогою про поділ спірного майна та його відмови від такого поділу. Всупереч ч.1 ст.120 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додатково додане клопотання, приймаючи до уваги, що станом на 21.02.2017 року недоліки, які зазначені в ухвалі без руху не усунуті, а отже приходжу до переконання про необхідність на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України повернути позовну заяву з додатками позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У зв'язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Керуючись ст. 121 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання права спільної власності - повернути позивачу та вважати неподаною.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4