Провадження № 2/520/2553/17
Рішення

іменем України

09 лютого 2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, та згідно позовних вимог просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних поглядів на життя та сімю, нерозуміння одне одного, на теперішній час сторони будь-яких подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, а їх спільна дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. При цьому відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має мінливий дохід, в звязку з чим, посилаючись на норми законодавства позивач просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 700,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали цивідбної справи суд вказує наступне.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При цьому відповідно до системного аналізу положень ст.ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, сторони при вирішенні спору зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Так, згідно свідоцтва про народження, що видано на бланку серії 1-ЖД №382348, копія якого долучена до матеріалів справи, батьками ОСОБА_3, яка народилась 26 лютого 2014 року, актовий запис про народження №2361 (від 11 верезня 2014 року), є сторони по справі.

Згідно наданих суду пояснень, вказана дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. У позасудовому порядку згоди щодо надання батьком дитини матеріальної допомоги на утримання дитини сторони дійти не змогли.

Разом з тим згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач уточнені позовні вимоги визнав, а будь-які відомості щодо обставин, які б унеможливлювали задоволення уточнених позовних вимог у суду відсутні, а також приймаючи до уваги зміст статті 174 ЦПК України, та те, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що кожна сторона вільна у наданні до суду доводів, доказів та заперечень, суд вважає за необхідне уточнений позов задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 174, 208, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180 п.3, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_4 Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 алімнети на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини, щомісяця, починаючи з 15.11.2016 року до настання повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров