Номер провадження 2/754/2642/17
Справа №754/20/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вказує позивач, внаслідок несумісності характерів та втрати почуття любові, поваги одне до одного, яке виникло з березня 2012 року, їх сім»я фактично розпалась. На даний час вони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, в зв»язку з чим позивач просить їх шлюб розірвати.

Також, вказуючи на те, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто, позивач просить стягнути з позивача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав в повному обсязі, надавши суду заяву про визнання позову (а.с.16).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 липня 2007 року, актовий запис №964 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, і даний факт визнано сторонами, шлюбні відносини сторони не підтримують і спільне господарство не ведуть, проживають окремо, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає.

Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд також вважає їх обгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є працездатним, інших зобов»язань по сплаті аліментів не має, і тому суд вважає, що в справі є всі підстави для стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, з наступною індексацією згідно чинного законодавства України, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З урахуванням обставин справи, а також заяви відповідача про визнання ним позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 04 січня 2017 року.

На підставі ст.ст. 110-112, 180, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, зареєстрований 27 липня 2007 року, актовий запис №964 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1200 грн. щомісячно, з наступною індексацією згідно чинного законодавства України, починаючи з 04 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя