Справа № 369/7279/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/1590/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 26 28.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Тимошевької С.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі позивач та/або банк) звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 лютого 2010 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки.

У зв'язку з чим ОСОБА_2 станом на 21 квітня 2016 року має заборгованість 32 696,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9395,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту 18 832,66грн., заборгованості за пенею та комісією 2435,24грн., а також штрафи 500 грн. штраф (фіксована частина), 1533,15 грн. штраф (процента складова).

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 696,10 грн. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач в своїй апеляційній скарзі просив його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами укладений договір про надання кредиту, позивач звернувся до суду із даним позовом зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Вказані висновки відповідають обставинам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку з чим змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПриватБанк».

16 лютого 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір.

Відповідно до умов договору було видано карту з встановленням кредитного ліміту. Дія кредитного договору встановлена до останнього дня місяця, до якого діє картка.

Станом на квітень 2016 року банк нарахував ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 32 696,10 грн.

З поданого суду розрахунку, вбачається, що ОСОБА_2 з липня 2012 року жодних платежів не вносив.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

За правилом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 зобов'язувався повернути кредит. При цьому кінцевий термін відповідає строку дії картки, останній раз здійснив проплату по кредиту в липні 2012 року. Позовна заява подана до суду 08 серпня 2016 року.

При розгляді справи відповідач заявив про застосування строків позовної давності, про що подав суду відповідну заяву.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачу достовірно було відомо про порушення його прав, тому, звернувшись до суду за захистом своїх прав у серпні 2016 року, банк пропустив встановлений цивільним законодавством загальний строк позовної давності, про що було заявлено відповідачем.

До доводів банку про те, що оскільки відповідач про платив 16.08.2015 року заборгованість в сумі 78 грн.46 коп. та відповідно строк позовної давності при рвався, - колегія суддів відноситься критично, оскільки на пропозицію позивача, представником відповідача належні та допустимі докази в цій частині,- не надано.

Враховуючи, що належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності або неможливості дізнатись про виникнення заборгованості та порушення відповідачем його прав позивач не надав, також не заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: