233 Справа № 233/3726/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

при секретарі Теліціній О.О.

за участю:

позивачки -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 06 грудня 2016 року, розірвано зареєстрований 15 серпня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в справі. Зазначила, що ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд не визначив місце проживання спільної неповнолітньої дитини сторін. Просить ухвалити додаткове рішення щодо місця проживання малолітньої дитини, а саме вказати, що малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю ОСОБА_1

Позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Суд вважає можливим розглянути заяву щодо ухвалення додаткового рішення у відсутності учасників процесу, які не зявилися до суду, з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

В поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить вирішити питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини не були предметом судового розгляду, відповідні позовні вимоги не заявлялися, лише в описовій частині позовної заяви позивачкою зазначено про проживання дитини після розірвання шлюбу разом з нею, з приводу таких вимог сторони не подавали докази та не давали пояснення.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 просить постановити додаткове рішення з приводу вимог, які не були предметом судового розгляду, в цій частині заява ОСОБА_4 є безпідставною.

Частиною 5 ст. 220 ЦПК України передбачено, що про відмову відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, враховуючи, що судом ухвалено рішення з приводу всіх вимог, які були предметом судового розгляду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 220 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: