Категорія:48 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

09 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року вказний позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 110 000,00 гривень, що становить 1/2 вартості автомобіля марки Volkswagen Transporter Т5, тип транспортного засобу - мікроавтобус пасажирський, білого кольору, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1 100,00 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу оскільки вважає, що дане рішення є незаконним у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Проте подана стороною апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Скаржник повинен навести свої аргументи, доводи та міркування щодо незаконності або (та) необґрунтованості оскарженого ним судового рішення.

Обгрунтовуючи в чому саме полягає незаконність рішення, особа, що подала апеляційну скаргу повина чітко зазначати яку саму норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було б застосувати (на думку заявника) до спірних правовідносин і як це вплинуло на вирішення спору, а також зазначити, які саме висновки суду є необгрунтованими, в чому саме полягає їх необґрунтованість, якими доказами справи це підтверджується.

В поданій до суду апеляційній скарзі відповідач вказав, що суд приймаючи рішення допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також висновки суду не відповідаю обставинам справи. Однак як вбачається з вище наведених норм законодавства такі посилання апелянта є лише загальне констатування норми закону, а не конкретне зазначення, які саме висновки суду є необгрунтованими та в чому саме полягає їх необґрунтованість.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, до скарги слід застосувати вимоги ст.297 ЦПК України і залишити її без руху та надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись ст.ст. 121 ч.1, 297 ч.2 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року у даній справі залишити без руху.

Надати відповідачу строк тривалістю п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення відмічених недоліків.

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя