27 лютого 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстрований ОСОБА_2, який за місцем реєстрації не проживає більше 16 років. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але плата за них нараховується, чи порушуються його права. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 75 в будинку 22 по вул. Лавреньова в м. Херсоні.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме судовими повістками за адресою місця реєстрації, проте вони не одноразово поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, що дає підстави вважати, що відповідач відсутній за місцем реєстрації.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:
Згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження міського голови м. Херсона, від 10.05.2002 року № 625, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2.
З актів від 03.10.2016 року та 09.02.2017 року, виданих ТОВ «Україна» вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2000 року за даною адресою не проживає.
Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_4, сусідка позивача, підтвердила той факт, що відповідач за адресою: АДРЕСА_3 не проживає більше 15 років, його особистих речей не має в квартирі, за комунальні послуги сплачує позивач.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 75 в будинку № 22 по вул. Лавреньова в м. Херсоні
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя В.В. Прохоренко