РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи Терьошина С.С.,

прокурора Паталахи А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, треті особи - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, Служба у справах дітей Ржищівської міської ради Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, треті особи - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, Служба у справах дітей Ржищівської міської ради Київської області, посилаючись на наступне.

27 вересня 2003 року був зареєстрований шлюб з відповідачем - ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка, ОСОБА_4. 26.07.2012 року шлюб між сторонами був розірваний. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем, де їй забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області № 2-99/12 від 14.08.2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів у сумі 28737,45 грн. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_1 не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як не встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Дочка не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Жодного разу відповідач навіть не поцікавився, за які кошти утримується та виховується дитина. Причому, відповідач являється засновником та директором ТОВ «Редбуд Донбас». Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не відвідував і не відвідує її вдома, у школі. 21.09.2013 року було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_5. Вітчим піклується про дочку позивача, виховує дитину, як свою рідну, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створює належні умови для розвитку її природних здібностей. Відвідує батьківські збори, забирає зі школи та платить шкільні внески, кожного року возить на відпочинок на море. Малолітня ОСОБА_4 вважає його своїм батьком та називає татом. ОСОБА_5 працює начальником служби безпеки на TOB «Новопак СВ» в м. Ржищів Київської області, має достойну заробітну плату, користується повагою у співробітників. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем та її новим чоловіком, без будь-якої участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на їх повному утриманні і для її розвитку вони прикладають свої зусилля та можливості. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї, в якій проживає неповнолітня ОСОБА_4. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини, а також зафіксовані покази свідків про те, що ОСОБА_1 не бере участі у вихованні дитини, не піклується про дочку та не відвідує її всі ці роки, так як його ніхто не бачив. Крім того, вже чотири роки відповідач заперечує проти їх виїзду на відпочинок за закордон та перешкоджає, а саме: не надає згоди на виготовлення закордонного паспорта своїй дочці, чим порушує її права та свободи. На підставі поданих позивачем документів Службою у справах дітей та сім'ї виконкому Ржищівської міської ради Київської області було проведено службове розслідування по факту недбалого батьківства громадянина ОСОБА_1. В результаті проведеної роботи, виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, як органом опіки та піклування, 15 вересня 2016 року було надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи вищевказане та той факт, що відповідач ОСОБА_1 самоухилився від виконання батьківських обов'язків щодо малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не усвідомлює відповідальності за виховання своєї дитини, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, ОСОБА_3 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно його малолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що по-перше він намагається сплачувати аліменти на утримання дитини в межах своїх фінансових можливостей і заборгованість зі сплати аліментів утворилася внаслідок наявності у нього другої родини та дитини, а також внаслідок відсутності достатніх для своєчасної сплати аліментів коштів та внаслідок проведення активної фази АТО в м. Сєвєродонецьку до серпня 2014 року. По-друге він має дуже велике бажання спілкуватися із своєю дитиною ОСОБА_4, проте позивач не бажає надавати йому такої можливості. Він періодично спілкується із дитиною за допомогою відеозв'язку в мережі Інтернет. По-третє позивач зверталася до нього з приводу надання дозволу на виїзд дитини за кордон, він був не проти надання такого дозволу, проте нотаріус в м. Сєвєродонецьку вказала, що потрібна нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження дитини. Такої нотаріально засвідченої копії позивачем з невідомих причин надано не було, більше позивач до нього не зверталася з приводу виїзду дитини за кордон. По-четверте, крім сплати аліментів він періодично, два-три рази на рік, разом зі своєю матір'ю придбаває для доньки одяг, а його мати, тобто бабуся дитини, передає одяг позивачу або дитині особисто в м. Українка Київської області, де проживає сестра відповідача та яке знаходиться неподалік від м. Ржищів Київської області.

В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог та вважав їх необґрунтованими.

В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Ржищівської міської ради Київської області не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення позовних вимог та вважала їх необґрунтованими.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що відповідач ОСОБА_1 є її сином. В липні 2012 року ОСОБА_1 майже без жодних особистих речей приїхав до м. Сєвєродонецьк після фактично розлучення (припинення шлюбних та сімейних відносин) з позивачем ОСОБА_3 Перед розлученням з позивачем ОСОБА_1 придбав своїй доньці телефон та сім-картку до нього, для того щоб спілкуватися з донькою. В 2012 та в 2013 роках її син їздив в м. Ржищів, проте позивач, з його слів, не давала йому можливості спілкуватися з донькою. Вона, ОСОБА_7, з 2012 року до жовтня 2013 року також не бачила свою онуку, позивач на її телефонні дзвінки відмовляла у побаченнях з онукою. Проте приблизно у жовтні 2013 року вона, ОСОБА_7, знайшла свою онуку в школі за місцем її проживання в м. Ржищів та спілкувалася з нею, вручила їй подарунки, зокрема одяг, від себе та від батька. В 2014 році вона, ОСОБА_7, знову подарувала онуці одяг від себе та від батька, а після цього спілкування з позивачем почало налагоджуватися і позивач почала регулярно дозволяти бачити їй онуку в м. Українка Київської області, де проживає донька ОСОБА_7 Останній раз вона, ОСОБА_7, бачила онуку в липні 2016 року. Дитина (ОСОБА_4) під час спілкування з нею, ОСОБА_7, неодноразово висловлювала бажання спілкуватися з батьком, при цьому під час перебування дитини в м. Українка вона регулярно спілкувалася із батьком за допомогою відеозв'язку в мережі Інтернет (Skype-зв'язок). Два-чотири рази на рік син дає їй гроші і вона купує для онуки одяг.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 27 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ржищівського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одружились 27 вересня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 31. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_3.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 24 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. При цьому, батьком дитини записаний ОСОБА_1, а матір'ю - ОСОБА_3.

Згідно із копією заочного рішення Ржищівського міського суду Київської області від 26 липня 2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 31, розірвано.

Згідно із копією заочного рішення Ржищівського міського суду Київської області від 14 серпня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_11.

Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 21 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 45. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3.

Згідно із довідкою № 6640/03-50, виданою Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10.06.2016 року, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 23 липня 2012 року по 01 червня 2016 року у розмірі 28737,45 грн.

Згідно із характеристикою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, учениці 4-Б класу Ржищівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Олега Кошового, виданої Ржищівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів імені Героя Радянського Союзу Олега Кошового Ржищівської міської ради Київської області, ОСОБА_4 навчається у школі з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, уважна, дисциплінована учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Здібна, має гарну пам'ять, творче мислення, відповідально ставиться до навчання. Вихованням займається мама, приділяє належну увагу виховання дочки, цікавиться навчанням, відвідує батьківські збори та шкільні свята. Батько, ОСОБА_1, нехтує вихованням, жодного разу не відвідував школу, батьківські збори. Класний керівник жодного разу його не бачила. Натомість, вітчим, ОСОБА_5, приводить дитину та забирає зі школи, цікавиться навчанням, приймає активну участь у житті класу, надає допомогу класному керівнику та школі.

Згідно із копією Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, затвердженого Службою у справах дітей Ржищівської міської ради Київської області від 24.06.2016 року, умови проживання створені матір'ю та вітчимом дитини за адресою: АДРЕСА_2, повністю відповідають потребам та інтересам дитини. Наявна дитяча кімната, облаштована необхідним речами побуту для повноцінного розвитку, навчання та виховання.

Згідно із Актом, затвердженим Ржищівською міською радою Київської області від 11.08.2016 року, ОСОБА_1 - колишній чоловік ОСОБА_3, в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, не проживає з липня 2012 року. Вихованням та утриманням неповнолітньої ОСОБА_4 займається мама, ОСОБА_3, та її теперішній чоловік - ОСОБА_5.

Згідно із характеристикою на ОСОБА_3, начальника центру надання адміністративних послуг, ІНФОРМАЦІЯ_6, виданою Ржищівською міською радою Київської області № 4-29/176 від 31.08.2016 року, ОСОБА_3 з січня 2016 року займає посаду начальника центру надання адміністративних послуг. За час роботи зарекомендувала себе відповідальним працівником, здатним виконувати великий обсяг роботи в короткі терміни. Володіє високими організаторськими здібностями, здатна самостійно вирішувати складні завдання. Відмінно організовує та забезпечує ведення результативної роботи. Сумлінно виконує свій службовий обов'язок.

Згідно із довідкою про доходи, виданою Ржищівською міською радою Київської області № 97 від 01.09.2016 року, ОСОБА_3 обіймає посаду начальника центру надання адміністративних послуг та її заробітна плата за період з березня 2016 року по серпень 2016 року склала 20263,19 грн.

Згідно із довідкою № 4-52-1427, виданої Ржищівською міською радою Київської області від 30.09.2016 року, в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: позивач - ОСОБА_3, 1980 року народження, чоловік позивача - ОСОБА_5, 1970 року народження, дочка позивача - ОСОБА_4, 2007 року народження.

Згідно із висновком Ржищівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав від 15.09.2016 року, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини, не усвідомлює всієї відповідальності за неї. Враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, орган опіки та піклування Ржищівської міської ради Київської області вважає, що слід позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно його малолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд звертає увагу, що згідно із довідкою № 345/03-50, виданою Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 18.01.2017 року, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 23 липня 2012 року по 01 січня 2017 року у розмірі 12928,18 грн.

Отже, заборгованість позивача зі сплати аліментів в період з часу видачі аналогічної попередньої довідки, яка надана позивачем, зменшилася на 15809 грн. 27 коп., що на думку суду свідчить про намагання відповідача належним чином надавати кошти на утримання дитини. При цьому суд враховує, що відповідач створив іншу сім'ю та має на утриманні ще одну малолітню дитину, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження, а згідно із довідкою про доходи, виданою ТОВ «Редбуд Донбас», відповідач з жовтня 2013 року не отримує заробітної плати на посаді директора, що також підтверджується відомостями про суми виплачених доходів з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України.

Показаннями свідка та копіями товарних чеків, наданих відповідачем, також підтверджується, що відповідач та його мати (баба дитини) в 2015 та в 2016 роках придбавали для дитини (ОСОБА_4) одяг та іграшки, які в подальшому передавалися дитині або її матері.

Посилання позивача на те, що відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон не підтверджуються жодними доказами, в той час як відповідач стверджує, що він не проти надання такого нотаріально засвідченого дозволу.

Показаннями свідка також підтверджується, що під час перебування дитини в м. Українка Київської області вона регулярно спілкувалася із батьком за допомогою відеозв'язку в мережі Інтернет (Skype-зв'язок) та виявляла бажання побачити батька.

Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що відповідач в міру своїх об'єктивних можливостей намагається забезпечити необхідний добробут дитини, спілкується з дитиною тими засобами, які дозволяють спілкування на значній відстані від місця проживання дитини, виявляє інтерес до дитини. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідача від виховання дитини, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

На думку суду позбавлення батьківських прав з підстав ухилення батьків від виконання своїх обов'язків може мати місце лише тоді, коли таке ухилення має явний характер, тобто коли батьки не спілкуються та не виявляють прагнення до спілкування з дитиною, взагалі не піклуються та не намагаються піклуватися про матеріальний добробут і розвиток дитини.

Вищевказана негативна поведінка та бездіяльність з боку відповідача відсутня, а висновок Ржищівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав від 15.09.2016 року, на думку суду, є необґрунтованим, адже такий висновок не враховує, що відповідач намагається забезпечити необхідний добробут дитини, спілкується з дитиною тими засобами, які дозволяють спілкування на значній відстані від місця проживання дитини, виявляє інтерес до дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у їх задоволенні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, в той час як відповідач або треті особи не повідомили про наявність у них документально підтверджених судових витрат. Отже судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, треті особи Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, Служба у справах дітей Ржищівської міської ради Київської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09 березня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін