Справа № 265/7952/16-ц
Провадження № 2/265/455/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 лютого 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 12 грудня 2016 року державним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-821. У вказаній квартирі зареєстрований з 2005 року та фактично не проживає з цього же часу її племінник ОСОБА_2 Він був зареєстрований спадкодавцем на прохання батьків відповідача, реєстрація була формальною. Його особистих речей у квартирі немає, комунальні платежі він не здійснює. З урахуванням уточненої позовної заяви, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити та зазначила, що проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомлений двічі про день та час розгляду справи за адресою реєстрації, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з наведеним, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі доказів, які маються в матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачці по справі ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12 грудня 2016 року Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою (а.с. 6, 7).

Згідно довідки з місця проживання № 114 від 15 грудня 2016 року за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровані ОСОБА_1, її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

З акту ЖБК «Орджонікідзевський 136» від 15 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживає з 2005 року. Вказаний акт підписаний трьома свідками (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом.

Судом встановлено, що колишній власник квартири ОСОБА_5 прописала у належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 відповідача, який є племінником позивачки по справі ОСОБА_1 та не проживає в зазначеній квартирі понад рік, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, а тому суд вважає, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилою площею у вказаній квартирі.

Аналізуючи вищевикладене суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Т.С. Адамова