Номер провадження: 22-ц/785/315/17
Номер справи місцевого суду: 1512/2-933/11
Головуючий у першій інстанції Рева С. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.03.2017 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого - Колеснікова Г.Я.,
суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.,
за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради,департамента комунальної власності Одеської міської ради (до зміни назви - Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради), ОСОБА_3, треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання нечинним рішення Одеської міської ради про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки в оренду, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання права користування земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4, треті особи: Одеська міська рада,департамент комунальної власності Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, зобов'язання здійснити певні дії та стягнення грошових коштів,за апеляційними скаргами департамента комунальної власності Одеської міської ради таОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року,
У квітні 2005 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради (далі-ОМР), Київської районної адміністрації Одеської міської ради(далі- Київська РА, райадміністрація), треті особи: ОСОБА_3, Одеське міське управління земельних ресурсів Одеської міської ради (далі-управління земельних ресурсів) про визнання незаконим рішення Одеської міської ради та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в порядку адміністративного судочинства.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2006 року, ухваленою під головуванням судді Сватаненка В.І., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2006 року, позов задоволено частково.
Визнано нечинним рішення Одеської міської ради №3035-IV від 26 серпня 2004 року про затвердження проекту відведення та надання суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки, розміром 0,0230 га, за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції нежилої будівлі під офіс та подальшої експлуатації.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 травня 2007 року зазначені судові рішення скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.1ч.1 ст.157 КАС України у зв'язку з тим, що справа не підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Оскільки помилка судів щодо визначення юрисдикції зазначеного спору була виправлена судом касаційної інстанції лише у травні 2007 року,ОСОБА_2 вимушена була повторно звернутися до суду у червні 2007 року з позовом до Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради та ОСОБА_3 про визнання нечинним рішення Одеської міської ради та усунення перешкод в праві користування частиною земельної ділянки в порядку цивільного судочинства.
22 грудня 2005 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м.Одеси, який розглядав позов ОСОБА_2 в порядку адміністративного судочинства, із зустрічним позовом до ОСОБА_2, поданим в порядку цивільного судочинства, в якому, остаточно уточнивши вимоги, просила, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, зобов'язати відповідачів, зазначених у вступній частині цієї ухвали, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, здійснити певні дії та стягненути грошові кошти.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2006 року в об'єднанні цих позовів відмовлено з тих підстав, що позов ОСОБА_3 подано за правилами цивільного законодавства.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2006 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою зупинено до розгляду позову ОСОБА_2 в порядку адміністративного судочинства (т.3а.с.134).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2007 року позови ОСОБА_2 та ОСОБА_3, подані в порядку цивільного судочинства у червні 2007 року та грудні 2005 року відповідно, об'єднано в одне провадження.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 02 вересня 2016 року про виправлення описки, позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Визнано нечинним рішення Одеської міської ради №3035-IV від 26 серпня 2004 року про затвердження проекту відведення та надання в довгострокову оренду ОСОБА_3 земельної ділянки, розміром 0,230 га за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції нежилої будівлі під офіс та подальшої експлуатації.

Визнано недійсним договір оренди землі за адресою: АДРЕСА_1 від 08 грудня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі №2857, укладений між Одеською міською радою та ОСОБА_3

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, зобов'язання здійснити певні дії та стягнення грошових коштів відмовлено.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 16 листопада та 12 грудня 2016 року було відкрито провадження за апеляційними скаргами відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 і призначено розгляд справи на 13 грудня 2016 року та в подальшому на 17 січня, 07 лютого та 07 березня 2017 року.

Розгляд справи, призначений на 13 грудня 2016 року та 07 лютого 2017 було не відбувся з поважних причин на підставі клопотань сторін.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 березня 2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року залишено без змін.

Під час розгляду справи було встановлено, що цивільна справа знаходилась в провадженні у суддів Київського районного суду м.Одеси :

-ОСОБА_6 з 22 грудня 2005 року;

-ОСОБА_7 з 11 червня 2007 року;

-ОСОБА_8 з 26 квітня 2012 року;

-Реви С.В. з 05 травня 2014 року,

при цьому перше рішення по суті позовних вимог було ухвалено лише 15 липня 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більше як на один місяць.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом справи упродовж розумного строку.

Разом з тим, у порушення вимог процесуального законодавства, Київський районний суд м.Одеси при розгляді зазначеної справи значно перевищив розумний строк, оскільки тривалість провадження у справі в суді першої інстанції становила 10 років 6 місяців 24 дні, що є надмірною та такою, що не відповідає вимозі розумного строку.

Зазначене є грубим порушенням норм процесуального права; порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду справи та положення ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідної до якої суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Вказане порушення свідчить про незадовільну та неналежну організацію роботи окремих суддів у Київському районному суді м.Одеси.

Зазначене порушення було б неможливим у разі належного, а не формального, виконання головами Київського районного суду м.Одеси протягом 2006-2016 р.р. своїх повноважень, зокрема, передбачених п.7ч.1ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (аналогічна норма містилися й у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI та Законі України «Про судоустрій України» від 07 лютого 2002 року № 3018-III), щодо контролю за веденням судової статистики в суді, який, крім іншого, передбачає не тільки володіння інформацією про наявність в суді справ, які тривалий час не знаходять свого вирішення, але і вжиття відповідних організаційних заходів для їх розгляду.

З метою неповторення в майбутньому допущених порушень районним судом норм процесуального законодавства та виконання керівництвом суду своїх безпосередніх обов'язків, колегія суддів вважає за необхідне вказані факти довести до відома голови Київського районного суду м. Одеси для належного реагування.

Керуючись ст.320 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Довести до відома голови Київського районного суду м.Одеси про зазначені в мотивувальній частині ухвали порушення норм процесуального законодавства, допущені суддями Київського районного суду м.Одеси під час розгляду вказаної цивільної справи, для належного реагування.

Про результати розгляду окремої ухвали повідомити апеляційний суд Одеської області в місячний термін.

Окрема ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков