441/1624/16-ц 2/441/130/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого- судді Яворська Н.І.

з участю секретаря: Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- Борецький ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідачку втратившою право на користування житловим будинком АДРЕСА_1, який їй належить на праві власності. В обґрунтування позову покликається на те, що у даному будинку зареєстровані та проживають: позивачка по справі, її син ОСОБА_4 Зареєстрована, але не проживає понад два роки її невістка ОСОБА_2, відповідач по справі. Відповідачка зареєстрована у вказаному будинковолодінні з 02.07.2007р., що стверджується записами в будинковій книзі. У вказаному будинку не проживає з березня 2014р., жодних витрат по оплаті та утриманні будинку, в якому вона зареєстрована не несе.

Факт непроживання відповідача в належному позивачці на праві приватної власності житловому будинку АДРЕСА_1 підтверджують письмові докази і показання свідків, а саме:

-акти обстеження фактичного проживання від 05.09.2016р., 24.11.2016р.,

-копія позовної заяви по цивільній справі про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, в якій позивачка зазначає місце проживання -с. Буховичі Мостиського району Львівської області та вказує, що в квітні 2015р. покинула відповідача та повернулась проживати до себе додому в с. Буховичі Мостиського району Львівської області, тобто відповідачка не проживає у спірному будинковолодінні,

-показання свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідачка не проживає без поважних причин у будинку позивачки, а тому з причин наведених вище, позивачка має намір визнати її в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

В судове засідання позивачка не явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 59), позов підтримала.

Відповідачка в судове засідання не явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує. (а.с.60)

Третя особа - ОСОБА_4 у судове засідання не явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує (а.с.58).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 47 Конституції України закріплює право кожного на житло, яке є однією з головних матеріальних умов існування людини. Конституційне право на житло означає насамперед право громадянина мати житло для власного проживання і проживання членів його сімї. За змістом вказаної статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В контексті конституційного положення частина 4 вказаної статті встановлює додаткові гарантії щодо права користування житлом, зокрема те, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.04.2009 року вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 4)

З наведеного вбачається, що позивачка по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1

За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З копії будинкової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 (позивач по справі), ОСОБА_4 та відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.12-17)

Відповідно до актів обстеження фактичного проживання грн. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 встановлено, що відповідачка за вказаною адресою фактично з березня 2014 року не проживає. Місце проживання невідоме. (а.с.9-10).

Згідно довідки виданої виконкомом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області вказано, що позивачка зареєстрована у вищевказному будинку з ОСОБА_4 (сином), ОСОБА_2 (невісткою). (а.с.11)

Відповідно до довідки №399 Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 дійсно проживає без реєстрації в с. Буховичі Мостиського району Львівської області. (а.с.34)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ствердили, що ОСОБА_2 більше 2 років, забравши свої речі виїхала з будинку позивачки.

З позовної заяви (а.с.7) видно, що відповідачка у квітні 2015р. повернулась проживати в Мостиський район.

За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 на протязі тривалого часу не проживає в спірному житлі, комунальні послуги не оплачує, жодних витрат по утриманню житла не несе.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому наявність реєстрації відповідача в даному будинку перешкоджає позивачу в користуванні квартирою та впливає на її

права, як співвласника щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку з 2014 року, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 41,47, 55 Конституції України та на підставі 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, визнати такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючої у с. Буховичі Мостиського району Львівської області 551 (п"ятсот п"ятдесят одна) грн. 60 коп. судових витрат на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяН. І. Яворська