Провадження 4-с/522/82/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на дії та бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 25.08.2016 року звернулась заявник із зазначеною скаргою та просить суд визнати незаконною, необґрунтованою та необєктивною постанову державного виконавця від 23.08.2016 року щодо звернення стягнення з пенсії ОСОБА_2 в розмірі 1150 грн., постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору; визнати незаконними та протиправними дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 та бездіяльність щодо неповідомлення ОСОБА_4 факту прийняття постанов про стягнення виконавчого збору, звернення стягнення на пенсію, відновлення виконавчого провадження та ненаправлення їх боржнику.

Заявлені вимоги обґрунтовані такими обставинами: 02.07.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №51550831 за виконавчим листом №1522/822057/12-ц, виданим Приморським районним судом м. Одеси від 22.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління юстиції в Одеській області грошових коштів в розмірі 1000,00 грн. Оскільки зазначену постанову було оскаржено боржником до Приморського районного суду м. Одеси, постановою 27.07.2016 року державного виконавця виконавче провадження було зупинено, однак постановою від 23.08.2016 року звернено стягнення на пенсію боржника в розмірі 20%, а всього 1150 грн. Зазначену постанову, а також постанову про стягнення виконавчого збору не було направлено боржнику, чим порушено вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». До того ж, державним виконавцем невірно визначену суму виконавчого збору, яка не має перевищувати 10% від суми стягнення.

Згідно заяви про уточнення вимог скарги, заявник просить скасувати постанову начальника Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 та постанову державного виконавця Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 23.08.2016 року про відновлення виконавчого провадження та визнати дії щодо винесення зазначених постанов неправомірними.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2017 року провадження у справі стосовно вимог заявника щодо визнання незаконною постанови та дій державного виконавця стосовно прийняття постанови про стягнення виконавчого збору закрито.

Заявник у судове засідання не зявився.

Представник заявника в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.04.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №1522/22057/12-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління юстиції в Одеській області грошових коштів в розмірі 1000,00 грн.

02.07.2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №51550831 за виконавчим листом №1522/822057/12-ц, виданим Приморським районним судом м. Одеси від 22.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління юстиції в Одеській області грошових коштів в розмірі 1000,00 грн.

Проаналізувавши текст зазначеної постанови, суд зазначає на ряд невідповідностей у реквізитах, зазначених у виконавчому листі та винесеній постанові, однак зазначені обставини не є предметом судового розгляду. До того ж, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року у справі №522/12610/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження, на неправомірні дії, бездіяльність державного виконавця Кулініч Д.Ю., визнано неправомірними дії державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з прийняття до виконання виконавчого листа № 1522/22057/12-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 27.10.2015 року та з прийняття постанов від 16.05.2016 року та 02.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження за № 51550831; визнано незаконними та необґрунтованими постанови державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.05.2016 року та 02.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження за № 51550831 та скасовано їх, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області по не розгляду питання щодо повернення виконавчого листа за № 1522/22057/12-ц стягувачу. На час розгляду скарги зазначена ухвала чинності не набрала.

Згідно відповіді Заступника голови Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2016 року за обліково-статистичними номерами №1522/22057/12-ц, №1522/822057/12-ц судом не зареєстровано жодної цивільної справи. Однак, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа №1522/22057/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, Управління пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області про визнання неправомірними дій, скасування постанови державного виконавця, стягнення моральної шкоди, стягнення індексації. По вказаній справі постановлено ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 року.

Таким чином, Приморським районним судом м. Одеси дійсно помилково видано виконавчий лист в справі, якої не існувало, однак заявником не надано доказів, що на час відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій зазначений виконавчий лист було визнано таким, що не підлягає виконанню.

27.07.2016 року державним виконавцем прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження №51550831, не вказуючи мотиви винесення зазначеної постанови. Як зазначає заявник, підставою зупинення виконавчого провадження стало оскарження боржником постанови про відкриття провадження до Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно відповіді начальника Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 02.09.2016 року №3580/02-36 під час перевірки виконавчого провадження постановою начальника відділу від 23.08.2016 року виконавче провадження було відновлено.

Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав для зупинення провадження встановлено ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час здійснення виконавчих дій). Посилання заявника на оскарження постанови про відкриття провадження до суду не є підставою для зупинення виконавчого провадження, жодних інших підстав не доведено до відома суду, тож суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв згідно вимог законодавства.

Також суд не приймає до уваги посилання заявника на ту обставину, що начальник відділу не мав повноважень на прийняття постанов у звязку з находженням у відпустці, оскільки зазначені доводи не підтверджені жодними доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що прийняття постанови про відновлення виконавчого провадження в повній мірі відповідає вимогам законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі «Закон»), після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Так, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт направлення копії постанови про відновлення виконавчого провадження боржнику.

23.08.2016 року державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на дохід боржника, з якої вбачається, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію, у звязку з чим звернено стягнення на дохід боржника шляхом утримання з усіх видів заробітку, що належать до виплати боржнику після відрахування всіх податків, у розмірі 20%, а всього стягнути борг в сумі 1150 грн.

По своїй суті звернення стягнення на дохід боржника є одним із заходів примусового виконання рішення. Згідно ч.1 ст. 27 Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Однак, суд зазначає, що встановлений державним виконавцем строк на добровільне виконання вимог виконавчого листа до 23.05.2016 року, за умови, що виконавче провадження відкрито лише 02.07.2016 року, наперед робить неможливим таке виконання та суперечить вимогам ч. 2 ст. 25 Закону. Таким чином, державний виконавець порушив вимоги законодавства та, обмежуючи права боржника, фактично унеможливив добровільне виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо неправомірності дій державного виконавця з прийняття постанови про звернення стягнення на дохід боржника від 23.08.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем не надано жодних доказів стосовно надіслання боржнику постанови про звернення стягнення на дохід боржника від 23.08.2016 року.

Суд зазначає, що при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень на учасників провадження поширюються вимоги ч. 3 ст. 10 ЦПУ України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, суд зазначає, що державним виконавцем не доведено правомірності дій з прийняття постанови про звернення стягнення на дохід боржника, а бездіяльність, що виявляється в невиконанні обовязку щодо доведення до відома заявника прийнятих рішень, порушує права останнього як сторони виконавчого провадження.

До того ж, письмову вимогу суду надати завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження Березівським міжрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було проігноровано.

Згідно ч.2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на дії та бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії з винесення постанови та постанову державного виконавця Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 23.08.2016 року про звернення стягнення на дохід ОСОБА_2 в розмірі 1150 грн.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Березівського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо ненадіслання ОСОБА_2 постанов від 23.08.2016 року про звернення стягнення на дохід боржника та про відновлення виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Тарасов

25.01.2017