Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Першої Київської державної нотаріальної контори про скасування арешту, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про скасування арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.08.2016 року їй стало відомо, що на квартиру АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності згідно Договору купівлі-продажу нерухомості від 11.02.1998 року, накладено три арешти.

Зазначає, що для з'ясування причин накладення на належне їй на праві власності майно (квартиру АДРЕСА_1), 12.09.2016 року вона звернулася до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва із заявою на яку отримала, зокрема відповідь, що відповідно до пошукової інформації в ЄДР ВП та АРМ «Державний виконавець» встановлено, що станом на 05 жовтня 2016 року виконавчих листів, постанов про стягнення з ОСОБА_1 у Відділі не перебуває….

Посилається на те, що таким чином, на даний час на належне їй нерухоме майно безпідставно накладено три арешти, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 317, 321 ЦК України звертається з даним позовом до суду та просить скасувати арешти, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники відповідачів також в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надійшли клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності та ухвалення рішення згідно діючого законодавства.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутність вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст. 158, 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що об'єктивно підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомості від 11.02.1998 року (а.с. 8).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна № 67501177 від 07.09.2016 року, на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1 дійсно накладено три арешти, а саме:

- 26.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 1412650, реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава: повідомлення 6-7-108 від 02.02.1999 року Подільського народного суду м. Києва;

- 28.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 1419865, реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава: Ухвала, б/н від 02.02.1999 року Подільського народного суду м. Києва;

- 28.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 1421050, реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава: Постанова, б/н, 12.11.1999 року, Відділу державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва (а.с. 9).

У зв'язку із вищезазначеними обставинами, а саме накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1, зокрема на підставі Постанови, б/н, 12.11.1999 року ВДВС у Подільському районі м. Києва, 12.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві із заявою в якій просила надати їй належним чином завірені копії постанов як про накладення арешту, так і про його зняття та закриття виконавчого провадження (а.с. 10).

Згідно Листа начальника Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Коваля В.В. № 32071 від 05.10.2016 року, останній повідомив, що відповідно до пошукової інформації в ЄДР ВП та АРМ «Державний виконавець» встановлено, що станом на 05.10.2016 року виконавчих листів, постанов про стягнення з ОСОБА_1 у Відділі не перебуває. Надати більш детальну інформацію та вжити будь-які дії не виявляється можливим, оскільки реєстр ЄДР ВП почав діяти лише з 2006 року, а відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Після проходження вищезазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення (а.с. 11).

З викладеного можна зробити висновок, що станом на 12.11.1999 року в провадженні Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві перебувало виконавче провадження стороною (боржником) якого була ОСОБА_1, що стало підставою для винесення Постанови, б/н від 12.11.1999 року про накладення арешту на її майно. В той же час, станом на сьогоднішній день будь-які виконавчі провадження стороною в яких є ОСОБА_1 в провадженні Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві не перебувають (позивачка не є стороною будь-яких виконавчих проваджень), так само як і відсутні відомості про виконавче провадження від 1999 року, що свідчить про його закінчення.

За приписами ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на день виникнення правовідносин, виконавче провадження закінчується у випадках: 1) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 2) закриття виконавчого провадження відповідно до статті 37 цього Закону; 3) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 4) направлення виконавчого документа за належністю до іншого підрозділу Державної виконавчої служби.

Згідно статті 38 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на день виникнення правовідносин, у разі закриття виконавчого провадження припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з закриттям виконавчого провадження. Закрите виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які свідчать про наявність арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі Постанова, б/н, 12.11.1999 року ВДВС у Подільському районі м. Києва за відсутності в провадженні вказаного відділу відкритого виконавчого провадження в якому позивачка є боржником, суд приходить до висновку, що державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не було виконано вимоги вищезазначених норм ЗУ «Про виконавче провадження» та не вирішено питання про скасування арешту з належного їй майна. Знищення ж матеріалів виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт, позбавляє на даний час позивачку вирішити питання про його скасування в порядку визначеному ЗУ «Про виконавче провадження» та розділом VII ЦПК.

Крім того, як вже зазначалося вище, підставою для накладення арешту на майно позивачки було також: повідомлення 6-7-108 від 02.02.1999 року Подільського народного суду м. Києва та Ухвала, б/н від 02.02.1999 року Подільського народного суду м. Києва.

Судом встановлено, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-555/99 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про повернення завдатку та стягнення моральної шкоди по якій 18.05.1999 року судом було ухвало рішення про часткове задоволення позову, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 835, 00 грн. та 141, 75 грн. судового збору. Зазначене рішення набрало законної сили та є чинним (а.с. 12-16).

Судом встановлено, що матеріали цивільної справи № 2-555/99 знищені за строками зберігання. В номенклатурі архіву суду зберігається лише вищезазначене рішення, строк пред'явлення якого до виконання, визначений ЗУ «Про виконавче провадження» станом на сьогоднішній день вже закінчився. Відомості про його виконання чи не виконання не збереглися. Ухвала суду б/н від 02.02.1999 року та повідомлення суду 6-7-108 від 02.02.1999 року на підставі яких накладено арешт на майно ОСОБА_1 в номенклатурі архіву суду також відсутні, так само як відсутні будь-які інші справи в яких стороною є ОСОБА_1

З врахуванням вищевикладеного, у зв'язку із відсутністю в суді документів, які були підставою для арешту майна ОСОБА_1, а саме Ухвали суду б/н від 02.02.1999 року та повідомлення суду 6-7-108 від 02.02.1999 року, а також відсутністю відомостей про виконання чи не виконання рішення суду зважаючи на те, що строк пред'явлення його до виконання сплинув, суд приходить до висновку, що відсутні на даний час також підстави для накладення арешту на майно позивачки.

Зі змісту статей 316, 317, 319 ЦК України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За приписами статті першої Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, № ETS N 009, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що незважаючи на відсутність обставин, які стали підставою для обмеження позивачки у здійсненні права власності, а саме наявними відкритими виконавчими провадженнями, Ухвали суду б/н від 02.02.1999 року, повідомлення суду 6-7-108 від 02.02.1999 року та ін.., остання на даний час обмежена в його здійсненні у зв'язку з наявними арештами.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є зокрема скасування арешту, який суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин, які склалися між сторонами, що відповідає їх характеру, а також характеру самого порушеного права, а тому в повному обсязі захистить порушенні права позивачки.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, № ETS N 009, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 39, 38 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на день виникнення правовідносин, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217-218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати арешти з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, а саме:

- від 26.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 1412650, реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава: повідомлення 6-7-108 від 02.02.1999 року Подільського народного суду м. Києва;

- від 28.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 1419865, реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава: Ухвала, б/н від 02.02.1999 року Подільського народного суду м. Києва;

- від 28.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження: 1421050, реєстратор: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава: Постанова, б/н, 12.11.1999 року, Відділу державної виконавчої служби у Подільському районі м. Києва.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко