Справа№ 324/1562/16-ц
Провадження № 2/324/38/2017

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.01.2017 Пологівський районний суд
Запорізької області
в складі: головуючого судді Іванченка М.В.
при секретарі Клименко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Пред`явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1378грн., які складаються з судового збору в сумі 1378грн.
В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій зазначила, що пред`явлений позов про стягнення заборгованості за Генеральною угодою (кредитним договором) від 13.02.2013 року визнає частково в частині пред`явлених вимог в межах строків позовної давності, просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог, пред`явлених з порушення строків позовної давності, справу розглянути без її участі.
Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.
07.09.2011 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач ОСОБА_1 висловила згоду з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, та засвідчила підписом, що ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами.
13.02.2013 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 07.09.2011 року. Відповідач ОСОБА_1 засвідчила підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, та висловила згоду, що ця Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком кредитний договір.
Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13.02.2013 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 4908,73грн. на строк 12 місяців з 13.02.2013 року по 28.02.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 4908,73грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 431,88грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 28.02.2014 року.
Відповідно до п.2.2 вказаної Генеральної угоди при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, відповідач сплачує банку штраф у розмірі 987,79грн.
Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов`язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов`язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимогпро стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідноч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний із певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.
Так, згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із даним позовом у вересні 2016 року, то вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом у зв`язку із застосуванням строку позовної давності підлягають задоволенню згідно розрахунку із вересня 2013 року, а вимоги позивача про стягнення пені та штрафу у зв`язку із застосуванням строку позовної давності підлягають задоволенню згідно розрахунку із вересня 2015 року.
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 13.02.2013 року, наданого позивачем, вбачається, що останній платіж з погашення заборгованості за кредитним договором був вчинений відповідачем 09.08.2013 в сумі 100грн., тому поза строком позовної давності розрахована заборгованість за пенею та комісією в сумі 2158,68грн., яка стягненню з відповідача не підлягає у зв`язку із застосуванням строку позовної давності.
Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13.02.2013 року, при порушенні відповідачем строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, відповідач сплачує банку штраф у розмірі 987,79грн.
Таким чином, після спливу 31 дня з дати останнього платежу 09.08.2013, коли мало місце порушення відповідачем строків платежів по грошовим зобов`язанням за кредитним договором, позивач мав право на стягнення з відповідача штрафу в розмірі 987,79грн. відповідно до п.2.2 вказаної Генеральної угоди. Однак, з цього часу і до звернення до суду із даним позовом позивачем, що мало місце у вересні 2016 року, минуло більше одного року, тому нарахований позивачем штраф у розмірі 987,79грн. стягненню з відповідача не підлягає у зв`язку із застосуванням строку позовної давності, про який заявлено відповідачем.
Виходячи з наведеного, в межах строку позовної давності з відповідача підлягає стягненню: заборгованість за кредитом в сумі 4497,32грн., нараховані проценти за користування кредитом в сумі 1504,66грн., нарахована пеня та комісія відповідно до розрахунку заборгованості в розмірі 1978,79грн. (4137,47грн. 2158,68грн.).
Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 13.02.2013 року в сумі 7980,77грн. та понесені судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1084,62грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 551 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 79, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.02.2013 року в сумі 7980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят)грн. 77коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4497 (чотири тисячі чотириста дев`яносто сім)грн. 32коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1504 (одна тисяча чотири)грн. 66коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1978 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят вісім)грн. 79коп., а також судові витрати в сумі 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири)грн. 62коп., в задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: