Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3271/16-ц
Провадження № 2/191/202/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Бондаренко Г.В.
за участю секретаря - Яніної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та примусове виселення,-
28.04.2016 року був сформований протокол проведення електронних торгів № 161659 аукціону з реалізації вищевказаного нерухомого майна, в якому зазначено: Стартова ціна: 60 700,00 грн.; Ціна продажу: 60 700,00 грн.; Сума сплаченого гарантійного внеску: 3 035,00 грн.;
16.05.2016 року позивач в повному обсязі сплатила кошти за новопридбане майно, які надійшли на депозитний рахунок Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.
17.05.2016 року заступником начальника Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Борсуком Б.О. на основі протоколу проведення електронних торгів № 161659 від 28.04.2016 року та підтвердження перерахування вищевказаних коштів на рахунок було видано Акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження .
20.05.2016 року разом з актом про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження від 17.05.2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. для отримання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та оформлення права власності на новопридбане майно.
27.05.2016 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченком Олегом Андрійовичем було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 351 та зареєстровано у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під реєстраційним № 14733269 .
Прийшовши до своєї квартири, позивач зіштовхнулась з перешкодами зі сторони відповідача, а саме блокування вхідних дверей. У зв'язку з цим, вона 16.06.2016 року направила відповідачу рекомендованим листом вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстрації. Станом на теперішній час її законна вимога виконана не була. Дійти згоди в добровільному порядку з відповідачем не вдалось.
Просить позбавити ОСОБА_2 права на користування
житловим приміщенням в зв'язку з втратою права власності на майно, а саме:
однокімнатною квартирою АДРЕСА_2 та примусово виселити з однокімнатної квартира АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2, задля усунення перешкод в здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном новим власником.
До початку судового засідання від представника позивача надйшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився , причини неявки суду не повідомив.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення яке є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Акту «Про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження» від 17.05.2016 року було проведено реалізацію однокімнатної квартири АДРЕСА_2, яка складається з: коридор 1 - пл..7,7 кв.м., санвузол 2- пл.. 3,1 кв.м., кухня 3 - пл. 7,2 кв.м., вмонтована шухляда 4 - пл. 0,9 кв.м., кімната 5 - пл. 19,0 кв.м., балкон І - пл. 2,9 кв.м., загальна площа складає 40,8 кв.м., житлова площа 19, 0 кв.м. Вказане майно належить боржнику - ОСОБА_2 та перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» відповідно до Договору іпотеки № 235277-ІД1 від 28.12.2011 року. Переможцем торгів визнано ОСОБА_1.
27.05.2016 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на новопридбане майно №351 від 27.05.2016 року- квартиру АДРЕСА_2
16.06.2016 року ОСОБА_1 було направлено вимогу колишньому власнику квартири ОСОБА_2 про добровільне виселення з квартири та зняття з реєстрації.
Згідно акту щодо перешкоджання третім особам в користуванні власник майном, складеним 21.01.2017 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, було встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживає чоловік, який відмовився відчиняти двері квартири та на вимогу звільнити вказану квартиру відповідав нецензурною лайкою.
Суд вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини справи вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в результаті реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, відповідачем ОСОБА_2 було втрачено право власності на квартиру. У зв'язку з тим, що жодним документом не встановлено те, що ОСОБА_2 підлягає виселенню з наданням іншого житлового приміщення, то відповідач підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення та зняттю його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. користування
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.9 ч.4 ЖК України ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом.
За змістом ч.3 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку…Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Відповідно до ст.168 ЖК України- Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.
Судом встановлено, що внаслідок примусового продажу квартири, яка розташована за адресою м.Синельникове вул.Миру,11 кв.1- відбулась зміна власника з ОСОБА_2 на ОСОБА_1, вказана обставина підтверджується документами, які надані суду, саме: Актом «Про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження» від 17.05.2016 року і свідоцтвом про право власності на новопридбане майно №351 від 27.05.2016 року , яке було оформлено приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А. на ім'я ОСОБА_1 Внаслідок зміни власника житлового приміщення змінився і наймодавець вказаного житла і їм стала позивач ОСОБА_1
Позивачкою був дотриманий порядок повідомлення відповідача про необхідність звільнення житлового приміщення, відповідно до вимог ст..168 ЖК України.
Оскільки відповідач уникає від вирішення питання мирним шляхом, то позивач змушена звернутися до суду.
Суд дійшов до висновку, що права позивача на вільне володіння і користування належним їй майном порушені відповідачем, оскільки позивач протягом часу з 27.05.05.2016 року позбавлена можливості вселитися в квартиру і користуватися нею, тому права позивача підлягають захисту в судовому порядку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
З урахуванням встановлених судом обставин, їх правового обґрунтування, доказів, які були досліджені в ході судового розгляду- суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 346, 383, 391 ЦК України, ст..109, 150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ,224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 втратившим право користування
однокімнатною квартирою АДРЕСА_2
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення .
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Г. В. Бондаренко