ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3648/16-ц
Провадження № 2/362/257/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

15 лютого 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Васильків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Як зазначає позивач, рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_2 П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2009 року, яке зареєстровано в реєстрі за №10-248, в частині спадкування 3/4 частин квартири АДРЕСА_1 - визнано недійсним, та за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/4 частин вищезазначеної квартири.

Позивач просить визнати свідоцтво про право на спадщину видане на ім'я ОСОБА_2 П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2009 року, в частині спадкування 1/4 частин квартири АДРЕСА_1 недійсним та визнати за позивачем право власності на зазначену частку спадкового майна, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не вступила в управління та володіння спадковим майном, не подавала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька.

Позивач в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 жовтня 2012 року, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_2 П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2009 року, яке зареєстровано в реєстрі за №10-248, в частині спадкування 3/4 частин квартири АДРЕСА_1 - визнано недійсним, та за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/4 частин вищезазначеної квартири.

Вищезазначеним рішенням встановлено, що мати сторін ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, у встановленому ст. 549 ЦК України (1963 р.)порядку і строки прийняла спадщину, і таким чином, у відповідності зі ст. 548 ЦК України (1963 р.) стала власником 3/4 частини спірної квартири з моменту смерті ОСОБА_3 Мати сторін, ОСОБА_4 померла 13 липня 2009 року. ОСОБА_1 після смерті матері у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вказані правовідносини врегульовані ЦК України в ред. 2003 року.

Як вбачається із рішення Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2016 року та копії спадкової справи №1308 щодо померлого 19.02.2001 року ОСОБА_3, відповідач в своїй заяві від 30 липня 2009 року про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яка належало померлому, вказувала на те, що крім неї, спадкоємців за законом та пережившої дружини немає.

Відповідно ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно абзацу 3 п.27 постанови Пленуму ВС України за №7, іншими підставами можуть бути порушені, у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину, права інших осіб.

Відповідно п.7 постанови Пленуму ВС України за №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Нормами ст.321 ЦК України та ст.. 328 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що були порушені права позивача як спадкоємця після смерті батька ОСОБА_3, у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину виданого на ім'я ОСОБА_2 П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2009 року, яке зареєстровано в реєстрі за №10-248, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та поновити права позивача шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223, 224-230 ЦПК України, ст.ст. 321, 392, 1216-1218,1258, 1261, 1269, 1270, 1301 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_2 П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 15 жовтня 2009 року, яке зареєстровано в реєстрі за №10-248, в частині спадкування 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 19 лютого 2001 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М.Ковбель