Справа № 236/323/17
28 лютого 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Шаньшиної М.В.
за участю секретаря Снігирьової О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лиман за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
10 лютого 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2.
Поизивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 23.12.2006 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 243. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сім'я розпалася у січні 2017 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати.
Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с 15), позивача в судове засідання не прибула, але надала суду заяву про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи(а.с.17).
Відповідача ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки(а.с.16), алевідповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, згідно ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини.
Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що між сторонами 23.12.2006 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 243(а.с.8). Від шлюбусторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.9).
Сім'я розпалася у січні 2017 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору та спору у вихованні дітей сторони не мають.
Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України.
Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3,4 ст.56 СК України.
Відповідно до ст.104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище з "Кіяшко" на "Костюченко" і наполягає після розірвання шлюбу мати прізвище "Костюченко", її клопотання слід задовольнити, відповідно до положень ст. 113 СК України.
Керуючись ст.ст.21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 109-110, 212 - 214 , 224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 23.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Красний Лиман, Донецької області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с.Шевченко, Добропільського району, Донецької області, актовий запис № 243 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище " Костюченко".
Рішення суду набирає законної сили у випадку неподання заяви відповідачем про перегляд щодо нього заочного рішення та неподання позивачем апеляційної скарги.

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -