Справа № 463/3900/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/4425/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на рішення Личаківського районного суд м.Львова від 03 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 29 166 грн. 13 коп., а також судового збору в розмірі 1 378 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 10 липня 2015 року між позивачем та Представництвом «Іпка Лабораторіз Лімітед» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 011095/4002/0000573, відповідно до умов якого застраховано автомобіль Рено, д.н.з. НОМЕР_1.

30 вересня 2015 року у м. Львові по вул. Польовій відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), винним у якій постановою суду визнано відповідача. Після звернення потерпілого у ДТП до позивача, як страховика, останнім було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 29 166 грн.13 коп. Позивач вважає, що оскільки він виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, то до нього перейшло право вимоги до відповідача (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» шкоду заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 21 897грн. 70 коп.,а також 1 378 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю (а.с. 121-122).

Дане рішення оскаржив представник позивача ОСОБА_4

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» задовольнити у повному обсязі, покликаючись на порушення судом норм матеріального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що з відповідача підлягає стягненню шкода в розмірі вартості відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу в сумі 21 897 грн. 70 коп., оскільки для відновлення попереднього стану автомобіля після ДТП було використано нові комплектуючі частини, що підтверджується рахунком № ТОВ0000206 та платіжним дорученням № 038946 від 12 листопада 2015 року, а тому вважає, що відповідач не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації при відшкодуванні збитків.

Вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати збитки у вигляді витрат необхідних для ремонту даного транспортного засобу в розмірі 29 166 грн. 13 коп., що встановлено висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 221/10-15, що не перевищує розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування і підтверджує обґрунтованість його розміру (а.с. 127-129).

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_5, будучи своєчасно (15.07.2017 року) належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 146), заперечень на апеляційну скаргу до суду не подав, в судове засідання не зявився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Часткове задоволення позовних вимог (в розмірі 21 897 грн. 70 коп.) суд мотивував тим, що у випадку стягнення на користь потерпілого вартості пошкодженого майна (у разі відшкодування збитків) враховується зношеність пошкодженого майна, а відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 05.11.2015 року (наявного у матеріалах справи) вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу в цінах на момент проведення експертизи становить 21 897 грн. 70 коп.

Колегія суддів вище згадані висновки суду вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, та такими, що зроблені з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що 10 липня 2015 року між позивачем та Представництвом «Іпка Лабораторіз Лімітед» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 011095/4002/0000573, відповідно до умов якого було застраховано (в тому числі) автомобіль Рено, д.н.з. НОМЕР_1, і відповідно до умов якого позивач зобовязався компенсувати будь-яке пошкодження або знищення згаданого автомобіля без урахування зносу (а.с. 13-26).

Відтак, між позивачем та Представництвом «Іпка Лабораторіз Лімітед» виникли правовідносини, які регулюються Законом України „Про страхування.

30 вересня 2015 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1,та автомобіля „ВАЗ 21013 під керуванням відповідача ОСОБА_3

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 04.12.2015 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП (а.с. 7).

На підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 05.11.2015 року (а.с. 28-40), рахунку-фактури від 04.11.2015 року (а.с. 10) та розрахунку суми страхового відшкодування, відображеному у Страховому акті № 00177584 від 11.11.2015 року (а.с. 9), позивачем платіжним дорученням № 038946 від 12.11.2015 року було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 29 166 грн. 13 коп. (а.с. 6).

Вище наведені обставини відповідачем не оспорюються та визнаються, а відтак доказуванню не підлягають (ч.1 ст. 61 ЦПК України).

Згадані 29 166 грн. 13 коп. страхового відшкодування позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на підставі статті 993 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 27 Закону України „Про страхування, за змістом яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм вбачається, що страховик, який виплатив страхове відшкодування (позивач), має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема - право вимоги до винної особи (відповідача ОСОБА_3І.) про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

У відповідності до розяснень, які містяться у пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 05.11.2015 року, вартість пошкодженого майна (в даному випадку застрахованого автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1) станом на момент огляду 09.10.2015 року без врахування аварійних пошкоджень становить 152 782 грн. 73 коп. (а.с. 28-40).

В той же час, позивач не заявляв вимоги про стягнення з відповідача на його користь вартості пошкодженого майна - автомобіля Рено (вартістю - з урахуванням його зношеності - 152 782 грн. 73 коп.), а виплаченого страхового відшкодування у розмірі 29 166 грн. 13 коп., а тому висновок про те, що у даному випадку повинна враховуватися зношеність пошкодженого майна, судом зроблено з порушенням норм матеріального права.

За вище наведених обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем було сплачено 1 378 грн. судового збору (а.с. 5), а також було сплачено 1 760 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги (а.с. 130), а відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3 138 грн. (1 378 грн. + 1 760 грн.) згаданих судових витрат.

Керуючись ст.ст. 88 ч.1, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 3 і 4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суд м.Львова від 03 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_3задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () 29 166 (двадцять девять тисяч сто шістдесять шість) грн. 13 коп. виплаченого страхового відшкодування та 3 138 грн. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: