22-ц/775/124/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Подліпенець Є.О.
Доповідач Лопатіна М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.,

суддів Мироненко І.П., Биліни Т.І.,

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 06 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 04 березня 2006 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. З травня 2014 року їх шлюбні відносини з дружиною припинились з причин взаємного непорозуміння, різних поглядів на життя та сімейні обов'язки. Вважає, що їх шлюб не може бути збережений, на примирення з дружиною не згоден, просив шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 06 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено, шлюб між сторонами, зареєстрований 04 березня 2006 року в Нікольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 07, розірвано. Розподілено судові витрати.

З вказаним рішенням не погодилась відповідачка та подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок, що їх шлюбні відносини з позивачем припинені. Суд не прийняв до уваги те, що позивач зловживає спиртними напоями і в такому стані не розуміє значення своїх дій, залишає їх будинок без нагляду, а також переніс інфаркт міокарда, є інвалідом третьої групи, а тому потребує стороннього догляду, який вона може йому надавати, з огляду на те, що має медичну освіту. Крім того, в них з чоловіком збережений спільний бюджет і подружні відносини вони не припиняли. Отже вважає, що місцевий суд не врахував, що в них з чоловіком немає волі на розірвання шлюбу. Крім того, суд надав їм недостатній строк для примирення, чим не вжив заходів для збереження їх сім'ї.

Відповідачка у судовому засіданні апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Позивач у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, наполягав на розірванні шлюбу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 04 березня 2006 року в Нікольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області сторони зареєстрували шлюб, спільних дітей не мають (а.с. 6)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактичні взаємини подружжя не дають підстав для збереження між ними шлюбу.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Заперечення відповідачки проти позову зводились до того, що незважаючи на негідну поведінку в сім'ї позивача, а саме зловживання ним спиртними напоями, порушення подружньої вірності та інше, вона вважає, що її обов'язком є збереження сім'ї для того, щоб надавати допомогу чоловікові.

Місцевий суд, ухвалюючи рішення, обґрунтовано ці заперечення не узяв до уваги і задовольнив позовні вимоги, оскільки позивач категорично був проти збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ним та дружиною неможливе і їх постійні сварки негативно впливають на стосунки між ними. Наданий судом строк для примирення до відновлення сім'ї не привів.

За таких обставин та з підстав, передбачених зазначеними нормами матеріального та процесуального права, правильним є висновок суду першої інстанції про задоволення позову з огляду на те, що сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Розглядаючи даний спір, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції необґрунтовано не надав більш триваліший строк для примирення, оскільки у відповідачки було достатньо часу для докладання зусиль щодо примирення з чоловіком. Крім того, суд врахував те, що позивач в судовому засіданні категорично заперечував проти примирення з дружиною.

Доводи відповідачки про те, що сім'я повинна бути збережена, оскільки її чоловік потребує її допомоги, також є необґрунтованими з огляду на те, що одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім'ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини.

Інші доводи апеляційної скарги також на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що судове рішення першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 06 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Судді: