Провадження № 2-з/756/12/17
У Х В А Л А

03 січня 2017 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко Інни Петрівни, третя особа: ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко І.П., третя особа: ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року відкрито провадження у справі.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»)

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить визнати недійним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у грудні 2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2011 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_5, який є власником вищевказаної квартири, право власності на квартиру переоформлене на підставі фальсифікованих документів, своєї згоди на її продаж позивач не надавала.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо забезпечення позову, позивач зазначає, що невжиття заходів, направлених на забезпечення позову, може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує велика ймовірність того, що відповідачі можуть відчужити право власності на спірну квартиру на користь третіх осіб.

Таким чином, вважаю, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому заява в цій частині вимог підлягає задоволенню.

В іншій частині заявлених вимог вирішую відмовити, оскільки вважаю, що заходи забезпечення позову, пов'язані з накладенням арешту на квартиру, є достатньої мірою забезпечення позову.

Відтак, доходжу висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко Інни Петрівни, третя особа: ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвалу направити на виконання до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з дня її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.І. Шумейко