У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про повернення депозитного вкладу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2016 року, та за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк), який уточнила в ході розгляду справи, та остаточно просила стягнути з банку на її користь суму депозитного вкладу за договором про депозитний вклад від 03 вересня 2004 року № SАМDN 0299 «Копілка» в сумі 6267,68 доларів США; договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SАМDN 2264 у сумі 181 459 грн 71 коп.; договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SАМDN 2194 у сумі 171 969 грн 31 коп.; вкладом на рахунку НОМЕР_2, відкритому 04 лютого 2010 року в сумі 40 199 грн 34 коп.; договором від 24 вересня 2010 року № SАМDN 3036 вклад «Копілка» у сумі 24 731 грн 52 коп.; договором від 20 травня 2011 року № SАМDN 4037 вклад «Стандарт» у сумі 1 712,93 євро; договором від 20 травня 2011 року № SАМDN 3790 вклад «Депозит VІР» у сумі 344 695 грн 06 коп.; договором від 20 травня 2011 року № SАМDN 3949 вклад «Депозит VІР» у сумі 25 187,31 дол. США; договором від 23 травня 2011 року № SАМDN 4378 вклад «Депозит VІР» у сумі 52 389,25 дол. США; договором від 30 березня 2012 року № SАМDN 8502 вклад «Стандарт 12 місяців» у сумі 10 080,13 дол. США; заявки від 30 березня 2012 року № SАМDN 8503 вклад «Копілка дітям, 12 місяців» - 18 795,90 дол. США; на розрахунковій/зарплатній карточці - 2 700 грн.

На обґрунтування позову ОСОБА_3 посилалася на те, що банк не провів розрахунок із нею за вказаними договорами та не повернув кошти, а повідомлення про розгляд її звернень є формальними і не містять жодних заходів реагування зі сторони відповідача.

Посилаючись на те, що умови депозитних договорів встановлюють обов'язок банку повернути вкладникові депозит по закінченні строку їх дії, проте банк своїх зобов'язань не виконав, ОСОБА_3 просила задовольнити позов.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 суму неповернутих депозитних вкладів за:

- договором про депозитний вклад «Копілка» від 03 вересня 2004 року № SAMDN 0299 у сумі 6 267,68 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 2264 в сумі 181 459 грн 71 коп.;

- договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 2194 у сумі 171 969 грн 31 коп.;

- договором про депозитний вклад «Копілка» від 24 вересня 2010 року № SAMDN 3036 у сумі 24 731 грн 52 коп.;

- договором про депозитний вклад «Стандарт» від 20 травня 2011 року № SAMDN 4037 у сумі 1 712,93 євро;

- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року № SAMDN 3790 у сумі 344 695 грн 06 коп.;

- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року № SAMDN 3949 у сумі 25 187,31 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 23 травня 2011 року № SAMDN 4378 у сумі 52 389,25 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Стандарт 12 місяців» від 30 березня 2012 року № SAMDN 8502 у сумі 10 080,13 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Копілка дітям, 12 місяців» від 30 березня 2012 року № SAMDN 8503 у сумі 18 795,90 дол. США.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2016 року змінено, зменшивши розмір стягнення за:

- договором про депозитний вклад від 03 вересня 2004 року № SAMDN 0299 «Копілка» з 6 267,68 до 2 800 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 2264 з 181 459 грн 71 коп. до 73 622 грн 52 коп.;

- договором про депозитний вклад «Копілка дітям» від 14 жовтня 2005 року № SAMDN 2194 з 171 969 грн 31 коп. до 70 587 грн 62 коп.;

- договором від 30 березня 2012 року № SAMDN 8502 вклад «Стандарт 12 місяців» з 10 080,13 до 10 000 дол. США;

У частині позовних вимог про стягнення коштів за:

- договором про депозитний вклад «Копілка» від 24 вересня 2010 року № SAMDN 3036 у сумі 24 731 грн 52 коп.;

- договором про депозитний вклад «Стандарт» від 20 травня 2011 року № SAMDN 4037 у сумі 1 712,93 Євро;

- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року № SAMDN 3790 у сумі 344 695 грн 06 коп.;

- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року № SAMDN 3949 у сумі 25 187,31 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Депозит VІР» від 23 травня 2011 року № SAMDN 4378 у сумі 52 389,25 дол. США;

- договором про депозитний вклад «Копілка дітям, 12 місяців» від 30 березня 2012 року № SAMDN 8503 у сумі 18 795,90 дол. США. відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позовних вимог і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає відхиленню, а касаційна скарга ОСОБА_3 - частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що спірні договори були укладені між позивачем - громадянином України та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою (резидентом), місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ, яка є діючою та належним відповідачем у справі; депозитні договори були укладені між сторонами, підтвердженням залишків сум вкладів за вказаними договорами є довідка від 02 травня 2014 року № 25313655 про наявність залишку коштів на рахунках ОСОБА_3, яка видана Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ «ПриватБанк».

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що до стягнення з банку на користь позивачки підлягають тільки ті суми і по тих депозитних договорах, які підтверджені оригіналами банківських документів.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що між сторонами було укладено договори депозиту, а саме:

1) 03 вересня 2004 року відповідно до договору про депозитний вклад № SАМDN 0299 «Копілка» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 2 150 дол. США, строк вкладу - 12 місяців, до 03 вересня 2005 року, процентна ставка - 9 % річних.

03 вересня 2004 року відповідно до квитанції № 12463188 було внесено грошові кошти на суму 2 150 дол. США (а. с. 7).

14 жовтня 2005 року відповідно до квитанції № 766350 додатково було внесено грошові кошти на суму 650 дол. США (а. с. 8).

2) 14 жовтня 2005 року відповідно до договору про депозитний вклад «Копілка дітям» № SАМDN 2264 в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 7 622 грн 52 коп., строк вкладу 12 місяців + 1 день до 14 жовтня 2006 року, процентна ставка - 15 % річних.

14 жовтня 2005 року відповідно до квитанції № 765405 було внесено грошові кошти на суму 7 622 грн 52 коп. (а. с. 10), 30 серпня 2006 року відповідно до квитанції № 15305199 було додатково внесено грошові кошти на суму 6 000 грн (а. с. 11), 08 січня 2008 року відповідно до квитанції № 71344272 було додатково внесено грошові кошти на суму 10 000 грн (а. с. 12), 19 травня 2008 року відповідно до квитанції № 92938542 було додатково внесено грошові кошти на суму 10 000 грн (а. с. 12), 08 жовтня 2009 року відповідно до квитанції № 185232305 було додатково внесено грошові кошти на суму 20 000 грн (а. с. 12), 30 березня 2012 року відповідно до квитанції № 27 було додатково внесено грошові кошти на суму 20 000 грн (а. с.15).

3) 14 жовтня 2005 року відповідно до договору про депозитний вклад «Копілка дітям» № SАМDN 2194 в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 6 587 грн 62 коп., строк вкладу 12 місяців + 1 день до 14 жовтня 2006 року, процентна ставка - 15 % річних.

14 жовтня 2005 року відповідно до квитанції № 765273 було внесено грошові кошти на суму 6 587 грн 62 коп. (а. с. 8), 30 серпня 2006 року відповідно до квитанції № 15305042 було додатково внесено грошові кошти на суму 4 000 грн (а. с. 11), у 2007 році відповідно до квитанції було додатково внесено грошові кошти на суму 10 000 грн (а. с. 15), 19 травня 2008 року відповідно до квитанції № 19937598 було додатково внесено грошові кошти на суму 10 000 грн (а. с. 15), 08 жовтня 2009 року відповідно до квитанції № 185231912 було додатково внесено грошові кошти на суму 20 000 грн (а. с. 15), 30 березня 2012 року відповідно до квитанції № 27 було додатково внесено грошові кошти на суму 20 000 грн (а. с. 15).

4) 24 вересня 2010 року відповідно до договору № SАМDN 3036 вклад «Копілка» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем ОСОБА_3 було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 500 грн, строк вкладу - 12 місяців, до 24 вересня 2010 року, процентна ставка - 16,25 % річних.

24 вересня 2010 року відповідно до квитанції про внесення готівки № 903211 було внесено грошові кошти в сумі 500 грн (а. с. 164).

5) 20 травня 2011 року відповідно до договору № SАМDN 4037 вклад «Стандарт» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 1 500 євро, строк вкладу - 6 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 7,5 % річних.

Відповідно до п. 1 цього договору при укладанні цього договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти в сумі 1500,00 євро на строк 12 місяців. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту особовий рахунок № НОМЕР_1 (п. 2 договору).

6) 20 травня 2011 року відповідно до договору № SАМDN 3790 вклад «Депозит VІР» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 340 000 грн, строк вкладу - 12 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 14 % річних.

Відповідно до умов цього договору при укладанні договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (далі - внесок) на термін вкладу. Як момент, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електронну ощадну книжку, що дозволяє отримати в банкоматах банку інформацію про суму вкладу та відсотках до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок (а. с. 17).

20 травня 2011 року було внесено грошові кошти в сумі 340 000 грн.

7) 20 травня 2011 року відповідно до договору № SАМDN 3949 вклад «Депозит VІР» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 25 000 дол. США, строк вкладу - 12 місяців, до 20 травня 2012 року, процентна ставка - 8,5 % річних.

За умовами вказаного договору при укладанні договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (далі - внесок) на термін вкладу. Як момент, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електронну ощадну книжку, що дозволяє отримати в банкоматах банку інформацію про суму вкладу та відсотках до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок. Реквізити електронної ощадної книжки та депозитного рахунку вказані в таблиці 1 (а. с. 18).

20 травня 2011 року було внесено грошові кошти в сумі 25 000 дол. США.

8) 23 травня 2011 року відповідно до договору № SАМDN 4378 вклад «Депозит VІР» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 52 000 дол. США, строк вкладу - 12 місяців, до 23 травня 2012 року, процентна ставка - 8,5 % річних.

Умовами цього договору також передбачено, що при укладанні договору клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (далі - внесок) на термін вкладу. Як момент, що підтверджує внесення коштів на депозит, банк видав клієнту електронну ощадну книжку, що дозволяє отримати в банкоматах банку інформацію про суму вкладу та відсотках до виплати. Для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок. Реквізити електронної ощадної книжки та депозитного рахунку вказані в таблиці 1 (а. с. 19).

23 травня 2011 року було внесено грошові кошти в сумі 52 000 дол. США.

9) 30 березня 2012 року відповідно до договору № SАМDN 8502 вклад «Стандарт 12 місяців» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 10 000 дол. США, строк вкладу 366 днів, до 30 березня 2013 року, процентна ставка - 8,5 % річних.

30 березня 2012 року було внесено грошові кошти в сумі 10 000 дол. США, що підтверджується копією квитанції від 30 березня 2012 року, призначення платежу за якою - договір № SАМDN 8502 (а. с. 22).

10) 30 березня 2012 року відповідно до заявки № SАМDN 8503 вклад «Копілка дітям, 12 місяців» в Севастопольському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем було оформлено депозитний вклад на наступних умовах: сума вкладу - 10 000 дол. США, строк вкладу 366 днів до 30 березня 2013 року, процентна ставка - 8 % річних.

За вказаною заявкою позивачка також отримала електронну ощадну книжку, що підтверджується її підписом (а. с. 21).

Відповідно до умов укладених договорів у випадку, якщо після закінчення строку вкладу клієнт не повідомив банк про відмову продовження строку вкладу, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, визначений в заяві. Строк вкладу продовжувався неодноразово, автоматично без явки клієнта в банк.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та змінюючи його, апеляційний суд вважав, що стягненню на користь позивача підлягають тільки ті суми і по тих депозитних договорах, які підтверджені оригіналами банківських документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення), залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14 та від 21 вересня 2016 року у справі № 6-997цс16, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права на підставі положень ст. 360-7 ЦПК України.

На обґрунтування доводів касаційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що нею було надано для огляду суду оригінали договорів, заяв на оформлення вкладу та квитанцій про внесення коштів на депозити, копії яких долучено до матеріалів справи.

Проте апеляційний суд, переглядаючи рішення місцевого суду, дійшов висновку, що докази, які не звірені судом з оригіналами, є неналежними відповідно до ст. 64 ЦПК України.

При цьому суд не звернув увагу на те, що за договорами № SАМDN 3790 вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року, № SАМDN 3949 вклад «Депозит VІР» від 20 травня 2011 року, № SАМDN 4378 вклад «Депозит VІР» від 23 травня 2011 року та відповідно до заявки № SАМDN 8503 вклад «Копілка дітям, 12 місяців» від 30 березня 2012 року позивачка отримала саме електронні ощадні книжки, що відповідно до вимог вказаної вище Інструкції є дотриманням письмової форми договору банківського вкладу.

Крім того, за правилами ч. ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до п. 2. 1. Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом 2.9 Положення передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів.

Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів.

Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку.

Пунктом 3.3 Глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ/заява про повернення коштів тощо) (далі - вимога) банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.

Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.

Установлено, що 05 листопада 2015 року ОСОБА_3 зверталася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою-вимогою про надання письмової інформації про наявність та кількість коштів на вказаних нею одинадцяти рахунках, на яку отримала відповідь, яка не спростовує наявність указаних нею в позові рахунків (а. с. 31, 38).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Таким чином, оскільки стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно з чинним законодавством, яке регулює цей вид правовідносин, зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків за укладеними і дійсними договорами.

На порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та не врахував, що внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджується як квитанціями про внесення таких коштів, так і видачею ощадної книжки, і в матеріалах цієї справи наявні копії вказаних документів, оригінали яких були досліджені судом першої інстанції, а тому не дотримався встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності; доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірив, а обмежився лише поясненнями, наданими відповідачем, таким чином обмеживши права позивача; не з'ясував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, хоча їх з'ясування має суттєве значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович