Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/208/2017

Справа № 229/4441/16-ц

14 лютого 2017 року Дружківський міський суд

Донецької області у складі:

головуючого - судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22 грудня 2016 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником будинку за адресою по вул. Одеська, буд.83 м. Дружківка згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського округу ОСОБА_3 21.09.2012 року та зареєстрований у реєстрі за № 6254. З відповідачем вони були співмешканцями, тому вона і зареєструвала останнього в будинку. Більше року тому відповідач виїхав з будинку з усіма речами, але залишився зареєстрованим в її будинку. Самостійно своє місце реєстрації відповідач не змінив та не проживає за спірною адресою вже понад рік, комунальні послуги не сплачує. В звязку з чим вона була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав наведених в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що є знайомою ОСОБА_1, знає що вона жила разом із співмешканцем Дімою, який приблизно у листопаді 2015 року виїхав та не повертався.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 та по сусідські вони спілкуються. Останній раз він бачив відповідача ще у листопаді 2015 року. Де він зараз не знає та зі слів позивачки знає, що він забрав свої особисті речі та виїхав.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є рідною сестрою відповідача, але з ним не спілкується. Ще у листопаді він виїхав від своєї співмешканки ОСОБА_1 та не повертався, будь якої допомоги на утримання будинку не надає.

Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями серії ВХР № 872269, посвідченого 21.09.2012 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 6254 ОСОБА_1 є власником будинку № 83 по вул. Одеська у м. Дружківка (а.с.8-9). Зазначене право власності зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35946999 від 23.10.2012 року (а.с.10). Згідно облікової книги за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Одеська, будинок № 83 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.11). Відповідно до акту від 08.12.2016 року підписаного Головою територіального комітету мікрорайону № 11 (а.с.7) відповідач ОСОБА_2 дійсно зареєстрований, але фактично з листопада 2015 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, його фактичне місцезнаходження невідоме.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Як видно з розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.01.2012 року вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, наймач має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 21.09.2012 року за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Одеська, будинок № 83. За даною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який за даною адресою не мешкає з листопада 2015 року, будь-яких витрат повязаних з утриманням житла не несе.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки реєстрація відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачу у користуванні жилим будинком, чим порушує права власника, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на постійне користування житлом.

Керуючись ст.ст. 7 , 10 , 11 , 57- 60 , 212-215 , 223 ЦПК України , ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 83 по вул. Одеська, у м. Дружківка Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складений 17 лютого 2017 року.

Суддя: Н. В. Лопатко