Справа № 182/1214/17
Провадження № 2/0182/1930/2017
У Х В А Л А

Іменем України

09.03.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Суддя, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд, поділити набуте за час спільного проживання з відповідачем майно, виділивши кожному по 1/2 частині домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровськ область, Нікопольський район, с. Старозаводське, вул. Козлова, буд. 53, а також просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на спірне майно.

Частиною 1 статті 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони, тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

А тому, з приводу заявлених вимог, щодо накладання арешту на спірне майно подружжя, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1-4 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту ст.ст.151-152 ЦПК України, Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви.

Позивач повинна подати до суду окремо від позову, заяву про забезпечення позову, у якій повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Враховуючи викладене та відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України постановляє ухвалу, якою залишає позовну заяву без руху, про що сповіщає позивача і надає йому строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали, інакше позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3