Справа № 663/769/17
Провадження № 2-з/663/9/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року суддя Скадовського районного суду Херсонської області Ведмідська Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, звернулась з позовом до ОСОБА_2, про розподіл майна подружжя, а саме будинку, гаражу та автомобіля.

Крім того, до суду спрямовано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із забороною відчуження вказаного майна.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї докази, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення можливого виконання рішення суду про задоволення позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається в день її надходження.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24.05.2017 року, укладено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за умовами якої вимога позивачки про розподіл гаражу та автомобіля залишено без розгляду, а за позивачкою та відповідачем визнано право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку за кожним.

З приводу будь-якого іншого майна вимоги не заявлялись.

Таким чином, враховуючи, що укладання мирової угоди свідчить про примирення сторін, доказів намагання відповідача відчужити будинок не надано, справу розглянуто по суті, підстави для забезпечення позову шляхом арешту житлового будинку відсутні, оскільки це перешкоджатиме реєстрації сторонами права власності на належну кожному з них частку.

Також відсутні підстави для арешту іншого майна, вимоги стосовно якого не є предметом розгляду справи.

Беручи до уваги рішення КСУ від 28.04.2010 року №12-рп/2010 у справі №1-30/2010, згідно якого положення пункту 2 частини першої статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і ухвали про відмову в забезпеченні позову і скасуванні забезпечення позову, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із забороною відчуження вказаного майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області протягом 5 днів з дня винесення. У разі проголошення ухвали без виклику сторін, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. І. Ведмідська