Провадження №2/523/4871/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог Головного управління ДМС України в Одеській області в особі Суворовського районного відділу про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею 21/100 частині будинку №23/43, по вулиці Саши Хорошенко, в м. Одесі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вказаної вище частини житлового будинку. За проханням відповідача він погодився зареєструвати його на житловій площі з метою працевлаштування в м. Одесі. На даний час реєстрація відповідача в будинку порушує його права власності. Як стверджує позивач ОСОБА_2 в будинку не проживав та не проживає, його речі відсутні. За надані житлові комунальні послуги позивач оплачує самостійно. Посилаючись на ст.ст. 317,319,383, 391 ЦК України позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник предявлені позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних на те причин. Відповідач судові виклик за місцем своєї реєстрації не отримує, що в силу ч.8 ст.76 ЦПК України вказує на належне його сповіщення про час та місце розгляду справи.

Третя особа не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

За згодою позивача та його представника справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються ЦК України, зокрема ст.391 ЦК України, якою визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю, При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти висновку що положення статей 383,391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартири тощо від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї.

Отже, визначальним у вирішені виниклого спору є встановлення факту порушення прав та охоронюваних інтересів ОСОБА_1, як власника житлового будинку.

Так, судом встановлено, що 21/100 частина житлового будинку №23/43, по вулиці Саши Хорошенко, в м. Одесі належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 05 вересня 1997р., посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 7-1927.

На даний час у вказаній частині житлового будинку зареєстровані ОСОБА_1, як власник будинку та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не є членом сімї власника будинку.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 на житловій площі в будинку, який належить на праві власності ОСОБА_1 не проживав та не проживає, належні йому речі в будинку відсутні.

Факт не проживання ОСОБА_2 та відсутність належних йому речей в житловому будинку підтверджується представленими актами від 05.05.2017р. та 19.09.2017р.

Встановлені у судовому засіданні фактичні обставини по справі вказують на те, що реєстрація місця проживання відповідача порушує права власника ОСОБА_1 повязані з надмірною сплатою комунальних послуг та неможливістю повною мірою розпорядитися належним на праві власності майном.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що предявлені позові вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,57,61,64,209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 21/100 частиною житлового будинку №23/43, по вулиці Саши Хорошенко, в м. Одесі шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування зазначеною частиною житлового будинку.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя