АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6347/17 Справа № 196/434/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про визнання недійсними кредитного договору,-

в с т а н о в и л а :

19.04.2016р. ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до ОСОБА_3 з позовом, у якому просило стягнути з нього кредитну заборгованість станом на 16.03.2016р. у сумі 2442334грн.06коп., у тому числі, 38280 доларів США заборгованості за кредитом, 38617,40доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом, та 454909грн.30коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

У липні 2016р. ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору з посиланням, зокрема, на те, що в оригіналі кредитного договору №9/в від 12.02.2007р. на сторінці 6 та меморіальному ордері про отримання коштів відсутній його підпис, а в оригіналі додаткової угоди №1 від 21.03.2008р. до вказаного кредитного договору підпис ОСОБА_3 міститься лише на останній (третій) сторінці.

Рішенням Царичанського райсуду від 02.11.2016р. позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено частково, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто 25580,50 доларів США заборгованості за кредитним договором, а в іншій частині заявлених банком вимог відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано недійсним кредитний договір №9/в від 12.02.2007р., укладений між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 в частині п.п.1.1.3.; 2.3.; 2.4.; 2.5. В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність вказаного рішення вимогам закону, просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» про задоволення його зустрічного позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову банку та про відмову у зустрічному позові за такими підставами.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову банку, суд першої інстанції посилався на те, що позичені ОСОБА_3 долари США є річчю з родовими ознаками, а не грошовими коштами, а тому ні відсотки, ні пеня, які передбачені кредитним договором, стягуватись не можуть. Задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції вважав недійсними та такими, що суперечать загальним засадам цивільного законодавства ті умови кредитного, які стосувались встановлення процентної ставки та пені щодо неповернутої іноземної валюти.

Вказані висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

12.02.2007р. між АТ«ВАБанк» (правонаступник: ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №9/в, за умовами якого останній отримав на споживчі потреби кошти у сумі 35000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних з погашенням кредитних сум згідно графіка повернення кредиту строком по 24.02.2014р. Як наданому ОСОБА_3 екземплярі кредитного договору, так і у його оригіналі перша, третя та пята його сторінка підписані як представником банку, так і ОСОБА_3, а остання шоста сторінка договору лише представником банку. Оригінал графіку погашення кредиту, наведений у додатку №1 до кредитного договору, підписаний обома сторонами, у тому числі, і ОСОБА_3 (а.с.12-17, 19,20,84-87).

21.03.2007р. між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (правонаступник: ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору з викладенням п.1.1. останнього у новій редакції про надання кредиту у сумі 46287 доларів США та в рамках кредитного ліміту траншу кредиту у розмірі 11287 доларів США (екв. 56999грн.). Графік повернення кредиту строком по 24.02.2014р. викладено у новій редакції. Оригінал додаткової угоди підписано як представником банку, так і ОСОБА_3 (а.с.25-29,82-83).

20.08.2008р. між ВАТ «ВіЕйБі Банк» (правонаступник: ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_3 укладено додатковий договір в частині наслідків неналежного виконання позичальником зобовязань з погашення кредитної заборгованості. Оригінал додаткового договору підписано як представником банку, так і ОСОБА_3 (а.с.30,81).

За відомостями банку за вказаним кредитним договором за ОСОБА_3 станом на 16.03.2016р. обліковується заборгованість у сумі 2442334грн.06коп., з яких 38280 доларів США заборгованість за кредитом, 38617,40 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом та 454909грн.30коп. пені (а.с.10-11).

31.05.2016р., у період розгляду справи судом першої інстанції від ОСОБА_3 надійшла заява про застосування позовної давності (а.с.51). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про існування кредитних відносин між банком та ОСОБА_3, наявність у ОСОБА_3 заборгованості за вказаним кредитним договором та його заяву про застосування позовної давності, відповідно до вимог ст.ст.1048,1054 ЦК України позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню зі стягненням на його користь з ОСОБА_3 на погашення заборгованості за кредитним договором: 6299 доларів США (екв.162766грн.16коп.) заборгованості за кредитом, 416,46 доларів США (екв.10761грн.32коп.) заборгованості за відсотками за користування кредитом, 191грн.16коп. пені. Ухвалення рішення у вказаній частині є наслідком спливу позовної давності до вказаних вимог в інших їх частинах згідно положень ч.1 ст.256, ч.1 ст.257, п.1 ч.2 ст.258, ч.1,5 ст.261, ст.267 ЦК України. Враховуючи звернення банку з даним позовом до суду 19.04.2016р., передбачений кредитним договором строк його дії, передбачена графіком погашення кредиту остання дата його погашення 11.02.2014р., передбачені законом строки позовної давності, заборгованість за кредитом, відсотками за користування кредитом та пені у зазначених вище розмірах включає суму конкретних щомісячних платежів за період дії кредитного договору з 19.04.2013р. по 11.02.2014р. (а.с.82,83).

Враховуючи встановлені обставини про відсутність передбачений ст.ст.203,215,638 ЦК України підстав для визнання недійсним кредитного договору, у тому числі, і додаткових його угод, за наведеними ОСОБА_3 обставинами, зустрічний позов останнього задоволенню не підлягає. ОСОБА_3 не заперечувався факт укладення кредитного договору та його додаткових угод. Фактично кожна з них та додані у додатках графіки погашення кредиту містять підписи ОСОБА_3, що ним також не заперечується. У звязку з цим саме по собі підписання ним не кожної із шести сторінок кредитного договору, а лише трьох, не свідчить про недійсність останнього. Посилання ОСОБА_3 на те, що заяви про видачу готівки меморіальний ордер ним не підписані не спростовують існування його кредитних відносин, які підтверджуються не лише основним кредитним договором, а й наступними укладеними ним додатковими договорами, частковим виконанням ним кредитних зобовязань та його заявою про застосування позовної давності.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та встановленим обставинам, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову банку та про відмову у задоволенні зустрічного позову з частковим задоволенням апеляційних скарг. Вимоги ОСОБА_3 про залишення позову банку у звязку з його предявленням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 без розгляду не ґрунтуються на законі, оскільки згідно діючого законодавства вказаною уповноваженою особою фактично вчинено представництво інтересів банку. Підписана вказаною особою від імені банку апеляційна скарга в передбаченому законом порядку нею не відкликана, немає від вказаної особи і відмови від апеляційної скарги, а тому апеляційним судом справа розглянута у загальному порядку, без урахування наданої ОСОБА_3 інформації про відсутність у нього заборгованості перед банком у звязку з відступленням права вимоги за кредитним договором іншій особі.

Відповідно до вимог ч.1,5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь банку підлягають стягненню 2605грн.77коп. на повернення судових витрат.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2016 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» на погашення заборгованості за кредитним договором: 6299 доларів США (екв.162766грн.16коп.) заборгованості за кредитом, 416,46 доларів США (екв.10761грн.32коп.) заборгованості за відсотками за користування кредитом, 191грн.16коп. пені та 2605грн.77коп. на повернення судових витрат.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» відмовити.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» про визнання недійсними кредитного договору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.