Єдиний унікальний номер 341/985/16-ц
Номер провадження 2/341/118/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого cудді - Гаполяка Т.В.

секретаря судового засідання -Томин Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Іван-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,-

встановив:

ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з позовом до відповідача і просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 314 від 21.07.2008 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 в розмірі 276 011 грн. 87 коп., що складає: 182 416 грн. 82 коп. - борг за кредитом; 47 244 грн. 38 коп. - несплачені відсотки; 40 964 грн. 61 коп. - пеня; 1 581 грн. 78 коп. - 3 % річних; 3 804 грн. 28 коп. - сума втрат від інфляції, звернути стягнення на предмет застави за договором від 22.07.2008 р., укладеним між банком та ОСОБА_1 зареєстровано в реєстрі за № 2037, а саме на:

- автомобіль марки DAF TE 95 XF, сідловий тягач Е, 2001 року випуску, колір білий, номер XFKTE47XS0T526450, номер державної реєстрації АТ 1406 АР, зареєстрований 12.07.2008 року Калуським ВРЕР при УДАІ Івано-Франківської області від 12.07.2008 року та належить ОСОБА_1,

- напівпричіп SREM FREUNAUF бортовий Е червоного кольору, номер VFKT34CCX2XA0609, номер державної реєстрації АТ 6933 ХХ, зареєстрований 12.07.2008 року Калуським ВРЕР при УДАІ Івано-Франківської області та на підставі Свідоцтва про реєстрацію СРГ № 620130 від 12.07.2008 року належить ОСОБА_1.

В обгрунтування позову покликається на те, що 21 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 314, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти в сумі 350 000 грн., на термін до 21.07.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних.

Між банком та відповідачем ОСОБА_1 22 липня 2008 року для належного виконання вищевказаного договору було укладено Договір застави майна, де предметом застави є нерухоме майно, а саме, автомобіль марки DAF TE 95 XF та напівпричіп - SREM FREUNAUF, які належать на праві власності відповідачу.

Також, 16 серпня 2010 року було укладено договір поруки за № 314-1 з ОСОБА_1, відповідно до якого поручитель солідарно із позичальником відповідають перед банком.

Станом на 19 квітня 2016 року заборгованість по кредиту складає 276 011 грн. 87 коп. В листопаді 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 банком скерована вимога про дострокове повернення кредиту за даним договором, яка залишилась без належного виконання.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися. Представником відповідача скеровано заяву про розгляд справи без їхньої участі. В заяві просив зменшити розмір пені із 40 964, 61 грн. до 7 000, 00 грн., враховуючи неспіврозмірність такої до обсягу непогашених кредитних зобовязань.

Третя особа ОСОБА_2 В судове засідання не зявилася, подала заяву про та розгляд справи без її участі.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 314, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти в сумі 350 000 грн., на термін до 21.07.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних.

22 липня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір застави майна, де предметом застави є нерухоме майно, а саме, автомобіль марки DAF TE 95 XF та напівпричіп - SREM FREUNAUF, які належать на праві власності відповідачу.

В забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 314-1 від 16.08.2010 р., згідно якого останній виступає поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_2, що випливають із кредитного договору № 314 від 21.07.2008 року.

В ході виконання кредитного договору відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку, а тому виникла заборгованість станом на 19.04.2016 року на загальну суму 276 011, 87 грн. що складає:

182 416, 82 грн. заборгованість за кредитом;

47 244, 38 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

40 964, 61 грн. пеня;

1 581, 78 грн. 3% річних;

3 804, 28 грн. сума інфляційних втрат.

В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобовязання, за змістом якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобовязання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних втрат складає 3 804 грн. 28 коп., 3 % річних від простроченої суми 1 581 грн. 78 коп.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Статтею 19 Закону України «Про заставу» також визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Оскільки, ОСОБА_1 свої зобов'язання за заставним договором, укладеним з ПАТ «Державний ощадний банк України» у визначені договором терміни не виконував належним чином у зв'язку із чим допустив заборгованість та не забезпечив виконання кредитних зобов'язань шляхом передачі в заставу банку автомобіля марки DAF TE 95 XF та напівпричіп - SREM FREUNAUF, які належать йому на праві власності, а тому суд вважає, що позивач набув право на стягнення з відповідача заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Розмір нарахованої відповідачу пені за порушення ним умов Кредитного договору становить 40 964, 61 грн. Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подано клопотання про зменшення розміру неустойки, враховуючи неспіврозмірність такої до обсягу непогашених кредитних зобовязань.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сума нарахованої неустойки підлягає зменшенню до розміру, який суд вважає справедливим з огляду на ступінь невиконання позичальником грошового зобов'язання, а саме до 7 000, 00 грн.

Отже, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, зокрема, судовий збір.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213, 214, 215, 224-228 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 314 від 21 липня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 в розмірі 242 047 грн. 26 коп., з яких:

182 416, 82 грн. заборгованість за кредитом;

47 244, 38 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

7 000, 00 грн. пеня;

1 581, 78 грн. 3% річних;

3 804, 28 грн. сума інфляційних втрат,

звернути стягнення на предмет застави за договором від 22 липня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 зареєстровано в реєстрі за № 2037, а саме на:

- автомобіль марки DAF TE 95 XF, сідловий тягач Е, 2001 року випуску, колір білий, номер XFKTE47XS0T526450, номер державної реєстрації АТ 1406 АР, зареєстрований 12.07.2008 року Калуським ВРЕР при УДАІ Івано-Франківської області від 12.07.2008 року та належить ОСОБА_1;

- напівпричіп SREM FREUNAUF бортовий Е червоного кольору, номер VFKT34CCX2XA0609, номер державної реєстрації АТ 6933 ХХ, зареєстрований 12.07.2008 року Калуським ВРЕР при УДАІ Івано-Франківської області та на підставі Свідоцтва про реєстрацію СРГ № 620130 від 12.07.2008 року належить ОСОБА_1.

Заставне майно знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Бурштин, урочище Глинище, гараж № 410.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 4 140 грн. 18 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_5