Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/503/17 Головуючий у 1 інстанції: Полянчук Б.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_3 М. адвокат ОСОБА_4 звернулася звернулась із клопотанням про зупинення провадження по справі.

В клопотанні. просила на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України зупинити провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/399/17 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та сксуання рішення , зобов»язання вчинити певні дії; та по справі 331/607/16ц , що перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За положеннями ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справ у розумні строки, встановлені законом, в Україні діють суди першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховний Суд України.

Згідно з ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Обов'язок суду щодо зупинення провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов'язаного спору іншим судом в іншій справі. Адже неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з'ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Як розяснено у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий звязок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

При перевірці законності рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року апеляційний суд має виходити з обставин, які існували на момент його ухвалення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 у звязку з відсутністю підстав для зупинення провадження по даній справі.

Керуючись ст. ст. 201, 303 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_3 про зупинення провадження у цій справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 310/11105/15

Провадження №22ц/778/503/17 Головуючий у 1 інстанції: Полянчук Б.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_3 М. адвокат ОСОБА_4 звернулася звернулась із клопотанням про зупинення провадження по справі.

В клопотанні. просила на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України зупинити провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/399/17 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та сксуання рішення , зобов»язання вчинити певні дії; та по справі 331/607/16ц , що перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За положеннями ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справ у розумні строки, встановлені законом, в Україні діють суди першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховний Суд України.

Згідно з ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Обов'язок суду щодо зупинення провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов'язаного спору іншим судом в іншій справі. Адже неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з'ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Як розяснено у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий звязок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

При перевірці законності рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року апеляційний суд має виходити з обставин, які існували на момент його ухвалення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 у звязку з відсутністю підстав для зупинення провадження по даній справі.

Керуючись ст. ст. 201, 303 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_3 про зупинення провадження у цій справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: