Справа №442/6098/17
Провадження №2/442/2177/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2017 року ДДрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Органу опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, Дрогобицької місцевої прокуратури про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої доньки - ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не телефонує, а донька не питає про батька і не пам'ятає його.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Равриш Н.Є. проти заявленого позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 та прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в судове засідання не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, заслухавши думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, яке видане 25.11.2013 Виконавчим комітетом Верхньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Згідно вказаного Свідоцтва про народження матір'ю ОСОБА_3 є ОСОБА_1, а батьком - ОСОБА_2.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_6 проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Батько малолітньої ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, затвердженого 28.07.2017 орган опіки та піклування в особі Дрогобицької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, жителя м. Дрогобич батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такого, що ухиляється від виконання покладених на нього батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 № 3 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що відповідач дитину не відвідує, життям доньки не цікавиться. Представник органу опіки та піклування повідомила, що відповідач не з'являвся на виклик органів опіки та піклування для визначення доцільності позбавлення його батьківських прав, хоча на телефонний дзвінок один раз відповів.

За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов'язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не піклується про доньку та не відвідує її. Вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивач.

На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.С. Кучаковський