Справа № 128/3289/16-ц Провадження № 22-ц/772/559/2017Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 34Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

з участю секретаря судових засідань Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася в районний суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а також земельних ділянок загальною площею 0,3718 га, розташованих за цією ж адресою.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 без її відома й згоди зрізали і звалили на її земельну ділянку 43 дерева, в зв'язку з чим їй було заподіяно шкоду, що відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єктів земельних поліпшень склала 117838 грн., яку вона просила стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт ОСОБА_3 і її представник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених в ній, просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і їх представник - адвокат Білозор О.Л. проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване. Пояснили, що дійсно зрізали біля 20 дерев, проте не на земельній ділянці позивачки, а в прибережній смузі громадського ставка. Від місця знаходження крайнього зрізаного ними дерева до межі земельної ділянки позивачки залишалося не менше 5 м. Деякі із зрізаних дерев дійсно впали на земельну ділянку позивачки, де залишаються лежати у зв'язку із спором, що виник.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін і їх представників, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю позивачеві ОСОБА_3 належить земельна ділянка, загальною площею 0,3718 га. При цьому 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2 призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а 0,1218 га з кадастровим номером НОМЕР_1 - для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_1

З копії акту обстеження земельної ділянки належної ОСОБА_3 вбачається, що комісія у складі землевпорядника сільської ради ОСОБА_8, члена земельної комісії ОСОБА_9 та депутата сільської ради ОСОБА_10 провели обстеження земельної ділянки площею 0,3718 га, в ході якого виявлено, що на вищевказаній земельній ділянці знаходиться аварійний будинок, непридатний для проживання, залишки розваленого підсобного приміщення (сараю).

При цьому земельна ділянка зі сходу та північної сторони межує із землями загального користування, західна сторона - землі водного фонду, південна сторона - земельна ділянка ОСОБА_11

Західна сторона ділянки довжиною орієнтовно 90 метрів по краю ділянки та частково прибережно-захисної зони поросла довговічними деревами. Це високі (від 15 до 25 метрів), неаварійні дерева, одноствольні та двоствольні. Станом на 01 лютого 2016 року дерева знесені, не розпиляні, звалені на земельну ділянку ОСОБА_3

Всього виявлено 43 дерева різного діаметру, а саме: верба - 2шт. діаметром 68 см., 1шт. - 63 см., 1шт. - 53 см., 3 шт. - 62см., 2шт.-40см., 2шт. - 42см., 2шт.- 39см., 1шт. -55см., 1шт.-56 см., 1 шт. -22 см., 4 піт.-15 см., 2 шт.-16 см., 2 шт.- 48 см., 2шт.- 47 см., 1 шт.- ІО см., 1 шт.- 76 см., 1 шт.- 74см., 1шт.- 61 см., 1 шт.- 54см., 1шт. - 44 см., 1 шт.-37 см., 1 шт.- 13 см., 1шт.-38 см., 1 шт.- 59 см., 1 шт.- 35см., 1 шт.- 19см., 1шт.-27 см., 4 шт.-50 см. Також при падінні знесених дерев пошкоджено (розбито) 2 сухих горіхи та 6 кленів діаметром 12, 15, 18, 20, 22, 31 сантиметри (а.с.15).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єктів земельних поліпшень у складі дерев: верба - 43 од., клени - 6 од., що розташовані на земельних ділянках загальною площею 0,3718 га (0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_2 та 0,1218 га кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 проведеного ТОВ "Галтекс ПЛЮС" 13 вересня 2016 року, вбачається, що станом на цю дату вартість відтворення об'єкта оцінки, розрахована з використанням витратного підходу, складає 117838 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено кількість зрублених та пошкоджених дерев відповідачами, які росли саме на належній їй земельній ділянці.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - частина 1 статті 3 ЦПК України.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Умовами настання цивільно-правової відповідальності за наведеними нормами є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт заподіяння шкоди, розмір понесених збитків, безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між заподіянням шкоди і збитками та вину особи, яка заподіяла шкоду.

За змістом статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з статтею 78 ЗК України, частиною 3 статті 373 ЦК України земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий шар), а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Отже для доведення підстави позову позивачеві слід було навести належні і допустимі докази того, що кожне із пошкоджених до ступеня припинення росту дерев знаходилося саме в межах її земельної ділянки, було її власністю.

В судовому засіданні позивач не змогла надати відповіді про те, в який спосіб її земельна ділянка відмежована від прибережно-захисної смуги в місці, де росли зазначені дерева.

Посилання апелянта на те, що акт обстеження її земельної ділянки містить висновок про кількість пошкоджених дерев саме на цій земельній ділянці є безпідставними, оскільки із його змісту вбачається, що комісія підтвердила факт знесення дерев в кількості 43 шт., при цьому зазначивши, що вони звалені на земельну ділянку ОСОБА_3 Вказано також, що дерева «поросли», тобто самонасіялися, а не були вирощені в результаті господарської діяльності позивачки ОСОБА_3, а розташовані були «по краю ділянки та частково-прибережно захисної смуги». Докази розташування всіх без винятку дерев на земельній ділянці позивачки з прив'язкою до її меж в матеріалах справи відсутні.

В акті відсутні відомості про встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до правовстановлюючих документів, схема земельної ділянки з відповідними орієнтирами і позначенням місць знаходженням пнів дерев, будь-які вказівки на використані при цьому вимірювальні засоби тощо.

Із висновку про результати звернення ОСОБА_3 від 25.02.2016 року зробленого інспектором сектору патрульної поліції Вінницького РВП ВВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області, вбачається, що в ході перевірки звернення було встановлено, що протягом 4-5 днів в січні 2016 року у вихідні дні в с. Гавришівка навколо ставку "Громадський" жителі села ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили зрізування дерев верби, вільхи та кущів із дозволу ОСОБА_12 за усною домовленістю з ним. Під час даного зрубування дерев на земельній ділянці, яка належить на праві власності ОСОБА_3 зі сторони ставку зрізали дерева верби, вільхи різного діаметру та пошкодили два дерева.

Тобто в даному висновку також не вказується скільки саме дерев, і де їх було зрізано; які із зрізаних дерев належали позивачу, так як розташовані в межах її земельної ділянки.

Звіт про незалежну оцінку об'єктів - земельних поліпшень ґрунтується на даних акту обстеження земельної ділянки, хоча в ньому і не вказано про це, а тому з підстав, зазначених вище, також не може вважатися достовірним.

Крім того, зазначений висновок жодним чином однозначно не вказує на вину будь-якого у вчиненні відповідних дій і не є підставою для звільнення від доказування відповідно до статті 61 ЦПК України.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.