Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2-727/11
У Х В А Л А

Іменем України

10.02.2017 м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Марченко О.І.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цією скаргою, посилаючись на те, що у серпні 2016 року стало відомо, що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 26 листопада 2012 року внесено запис за № 13293013 про арешт житлового будинку за адресою: вул. Молодіжна, 13, с. Маловодяне, Долинський район, Кіровоградська область. Цей запис внесено на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області.

Тепер виконавче провадження знищено та неможливо встановити підстави для завершення виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка є одночасно представником за довіреністю публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» скаргу підтримала за обставин зазначених у ній, попросила скаргу задовольнити.

Представник Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти скарги. Зазначає, що відсутні підстави вважати, що державним виконавцем при завершенні виконавчого провадження допущено бездіяльність у не знятті арешту з майна боржника, оскільки тепер неможливо встановити з яких саме підстав було завершено виконавче провадження.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи за скаргою, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 383, ч. 2 ст. 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом установлено, що заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2011 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 червня 2012 року, зокрема в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGDLG101589046 від 20 серпня 2007 року у розмірі 160351,59 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 112,9 кв. м з надвірними будівлями за адресою: вул. Молодіжна, 13, с. Маловодяне, Долинський район, Кіровоградська область, який належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого 17 серпня 2007 року за реєстром № 2236 шляхом продажу зазначеного будинку публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені позивача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень необхідних для здійснення проваджу.

Як видно з матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області від 26 листопада 2012 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 26 листопада 2016 року внесено запис про обтяження № 13293013 на будинок за адресою: вул. Молодіжна, 13, с. Маловодяне, Долинський район, Кіровоградська область.

За змістом ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час здійснення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

У цій цивільній справі заявником ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу про підставу завершення виконавчого провадження, а відповідно неможливо вважати, що виконавче провадження завершено з тих підстав, згідно яких державний виконавець мав обовязком скасувати накладений арешт на майно боржника.

Крім цього, відсутність у матеріалах цієї цивільної справи постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не дає суду підстав стверджувати, що державним виконавцем у ній не зазначено про скасування арешту з майна боржника, а відповідно у звязку з цим допущено бездіяльність.

Слід зазначити, що якщо обов'язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

З огляду на вищезазначене, ця скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4