КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3638/17
Провадження № 2/488/1788/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання Бучневій К.О.,

за участю представника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третя особа: Універсальна Біржа Південь , про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 13.11.2001 року вони ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 102 від 09.11.2001 року, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з другої сторони, уклали договір № 3301 купівлі продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ( на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві.

Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 13.11.2001 р. на Універсальній Біржі Південь , в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а 27.11.2001 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 5055, в реєстровій книзі № 144. Дана угода була виконана сторонами повністю.

На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір купівлі продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивачі вважали, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

На підставі вищевикладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачі не зявилися, надали заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримують на підставах, викладених у позовній заяві. Їх представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги, викладені у позові, підтримала, просила суд задовольнити позов.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, однак, також надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи Універсальна Біржа Південь надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.

Судом встановлено, що 13.11.2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 102 від 09.11.2001 року, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з другої сторони, уклали договір № 3301 купівлі продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ( на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві.

Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений 13.11.2001 р. на Універсальній Біржі Південь , в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, а 27.11.2001 року право власності за позивачами було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 5055, в реєстровій книзі № 144, в рівних частинах - по 1/2 частині за козним із них.

На теперішній час у позивачів виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивачі позбавлені можливості провести відчуження належної їм нерухомості.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 3301 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ( на даний час вул. Океанівська) в м. Миколаєві, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Опікунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва за № 102 від 09.11.2001 року, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з другої сторони, зареєстрованого на Універсальній Біржі Південь за реєстровим № 3301 від 13.11.2001 року та зареєстрованого в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 5055, в реєстровій книзі № 144.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Селіщева