Справа № 594/1193/16-ц
Провадження №2/594/85/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Чир П.В.

з участю секретаря судового засідання Козій Я.Ю.

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві заочний розгляд цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 1 квітня 2013 року без номера (надалі кредитний договір) та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач зобовязання за договором щодо здійснення щомісячних платежів на погашення основного боргу та сплати відсотків за користування кредитом не виконав, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2016 року допустив заборгованість за кредитом у сумі 13911,48 грн.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в письмовій заяві просить розгляд справи провести у його відсутності та задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомленим про час та місце слухання справи, в зал судового засідання не прибув, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подав.

Представник позивача, що вбачається з письмової заяви, не заперечує проти ухвалення судом рішення на підставі наявних у справі доказів. А тому суд ухвалив слухання справи проводити у відсутності сторін, провівши заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк у відповідності до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 № 054809, довідки № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, як юридична особа зареєстроване 19 березня 1992 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

1 квітня 2013 року відповідач ОСОБА_1 на підставі поданої Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1100 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою.

За даними п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Базова процентна ставка за користування кредитом відповідає розміру, встановленому «Тарифами банку» та становить 30 % з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_1, як позичальник та користувач кредитної картки, зобовязань по угоді не виконав.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 31 жовтня 2016 року у відповідача утворилася заборгованість у сумі 13911,48 грн., з яких 143,77 грн. заборгованість за кредитом; 9229,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 638,64 грн. штраф (процентна ставка).

Відповідач у судове засідання не прибув, заперечень проти позову не надав.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 143,77 грн. заборгованість за кредитом; 9229,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400 грн. заборгованість за пенею та комісією підтверджуються відповідним розрахунком, і підлягають до задоволення.

Що ж стосується позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 штрафних санкцій, зокрема штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 638,64 грн. штраф (процентна ставка), то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до п.2.1.6.14 Умов у разі виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, або штраф, розмір якого встановлюється в тарифах.

Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф.

Отже, умовами зазначеного вище кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді сплати пені або штрафу у разі прострочення виконання зобовязання.

Із змісту позовної заяви вбачається що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прострочення відповідачем виконання зобовязання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15, яка в силу вимог ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі ст.ст.526,530,549,610-612,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,218, 224 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50 (р/р № 3111 для погашення заборгованості, МФО 305299, ) за кредитним договором від 1 квітня 2013 року без номера станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість у розмірі 12772 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 84 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 143 (сто сорок три) гривні 77 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9229 (девять тисяч двісті двадцять девять) гривень 07 коп.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень; а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень сплаченого позивачем судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Чир П. В.