Провадження № 2/750/477/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та їх розподіл між двома дітьми,

в с т а н о в и в:

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягнуто з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини заробітку до 1/4 частини заробітку, та здійснення рівного розподілу цих аліментів на двох дітей дочку ОСОБА_3 і дочку ОСОБА_4, яка народилася в 2012 році.

В обґрунтування позову зазначив, що натепер він проживає разом із матірю, яка отримує мінімальну пенсію за віком.

У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач позов не визнала.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2008 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Отже, звертаючись до суду з цим позовом позивач повинен був довести, що після стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, відбулося погіршення його матеріального та/або сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру раніше стягнутих судом аліментів.

Позивач таких доказів суду не надав. Він предявив лише довідку про заробіток за перше півріччя 2016 року, отриманий в ПрАТ «Чернігівський автозавод», яка не дає суду можливості оцінити майновий стан позивача на час вирішення цього спору, а також зясувати як змінився майновий стан позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, а також наявність його погіршення.

Та обставина, що після стягнення судом аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у сторін народилася дочка ОСОБА_4, автоматично не свідчить про погіршення майнового та/або сімейного стану позивача, оскільки відповідач не зверталася до суду з позовом про стягнення з позивача аліментів на її утримання.

Доводи позивача про проживання разом із матірю не впливають на вирішення справи, тому як позивачем не доведено ані факту спільного проживання разом з матірю однією сімєю, ані наявності у матері позивача потреби на утримання з боку позивача, ані фактичного здійснення позивачем утримання матері.

Суд також констатує, що чинне сімейне законодавство України не передбачає можливості розподілу раніше стягнутих судом аліментів на дітей, на утримання яких вони не стягувалися, а тому вказана вимога є такою, що не ґрунтується на законі.

Таким чином, предявлений позов є недоведеним і безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та їх розподіл між двома дітьми відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев