АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5652/17 Справа № 199/364/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 0301/1206/71-825 від 19.12.2006 року, яка утворилась станом на 30.12.2014 року, в розмірі 1027572,95 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 355400,00 грн.; заборгованість по відсоткам 504246,21 грн.; пеня 167926,44 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка ними добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, тому необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 19.12.2006 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0301/1206/71-825, відповідно до якого банком було надано кредит в розмірі 359 900,00 грн. із розрахунку 20% річних, строком до 18 грудня 2026 року включно.

З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, 19.12.2006 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 0301/1206/71-825-Р-1, згідно умов якого поручитель зобовязалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідачами порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 30.12.2014 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 1027572,95 грн., а саме: 355400,00 грн. заборгованість за кредитом, 504246,51 грн. заборгованість по відсоткам, 167926,44 грн. пеня.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

З ч.4 ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявив позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року № 6-3087цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України

З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2012 року ОСОБА_3 не сплачує заборгованість по кредиту , а позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором 20 січня 2015 року, тобто з пропуском строку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а заочне рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 309, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5