Номер провадження: 22-ц/785/2258/17
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Севєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі судового засідання Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив та стягнення грошової суми, -

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси позовом до Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив та стягнення грошової суми (а.с. 1-3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху (а.с. 28).

26.12.2016 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто позивачу (а.с. 32).

26.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою на вище вказану ухвалу. Зокрема, апелянт зазначає, що у зв'язку з тим, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 року про залишення позову без руху оскарженню не підлягає, то ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року про повернення позовної заяви. Тому, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОК «Набережний квартал-Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив та стягнення грошової суми повернути до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі (а.с. 35-36).

Сторони в судове засідання не з'явились про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням для нового розгляду до суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2016 року між Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» та ОСОБА_2 було укладено договір № 15.02.1.490 про сплату внесків за умовами якого, ОК «Набережний квартал-Жаботинського» зобов'язується організувати будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 (далі - об'єкт нерухомості). Відповідно до п. 1.5 вказаного договору сторони домовилися, що об'єкт нерухомості, розташований за адресою АДРЕСА_1 та передається з наступними характеристиками: об'єкт нерухомості - квартира, секція - 2, поверх - 18, загальна площа 40,12 кв. м., номер 187 (а.с. 4).

24.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси позовом до Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив та стягнення грошової суми внесеної на будівництво об'єкту нерухомого майна (а.с. 1-3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до матеріалів позову офіційним місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1. Разом з тим, суд першої інстанції вказує, що позивач, звертаючись до суду, посилався на те, що фактичним місцем знаходження відповідача є АДРЕСА_1, натомість в матеріалах позову не міститься жодних відомостей про вказане фактичне місце знаходження відповідача. У зв'язку з цим, суд залишив позовну заяву ОСОБА_2 без руху та надав позивачу строк на усунення недоліків (а.с. 28).

ЦПК України при визначенні загального правила підсудності в ч. 2 ст. 109 ЦПК України встановлює, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, а згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

26.12.2016 року, у зв'язку з тим, що позивачем не були виправлені недоліки, ухвалою Київського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто позивачу (а.с. 32).

Однак, колегія суддів не погоджується з прийнятим процесуальним рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ постановою № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а саме п. 39 правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Згідно з п. 1, ч. 1 ст. 532 ЦК України якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за зобов'язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна.

Як вбачається з договору про сплату внесків, ОК «Набережний квартал-Жаботинського» зобов'язався передати ОСОБА_2 квартиру номер 187 в другій секції на 18 поверсі загальною площею 40,12 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 4). З наведеного вбачається, що сторони визначилися з місцем виконання зобов'язання за адресою: АДРЕСА_1, що територіально підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що виходячи з сенсу роз'яснень п. 42 Постанови ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N 3 від 01.03.2013 р. розірвання договору, пов'язаного з нерухомим об'єктом підпадає під правила виключної підсудності. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку щодо повернення позовної заяви позивачу з підстав непідсудності позову ОСОБА_2 до ОК «Набережний квартал-Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків та стягнення грошової суми за будівництво Київському районному суду м. Одеси. Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення, то колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу та повертає справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року про повернення позовної заяви - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Передати питання відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

О.М. Таварткіладзе

Є.С. Севєрова