Справа № 177/2617/16-ц
Провадження № 2/177/472/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 лютого 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіна С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Надайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_5, звернувся до суду 19.12.2016 з зазначеною позовною заявою, в якій просив визнати за позивачами, за кожною окремо, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 27.04.2014, по 1/2 частці за кожною житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Недайвода, вул. Рората, 116, який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 41,1 кв.м., житловою 31,9 кв.м., літньої кухні Б, погребу В, гаражу Г, сараю Д, вбиральні Е, душу Ж, парканів № 1-2, замощення І.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за життя батько позивачів ОСОБА_6, 15.06.2011 склав заповіт, яким заповів кожній з них, у рівних долях вказаний житловий будинок.

Після смерті батька відкрилася спадщина, зокрема і на будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Недайвода, вул. Рората, 116.

Проте при зверненні позивачів до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом у вигляді житлового будинку після смерті ОСОБА_6, померлого 27.04.2014, нотаріусом постановою від 19.12.2014 позивачам відмовлено у видачі на їх імя свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя ОСОБА_6 своє право на спірний житловий будинок у відповідних державних органах не зареєстрував, отже у нього не виникло права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Недайвода, вул. Рората, 116.

Оскільки позивачі позбавлені можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, останні вимушені звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивачі та їх представник ОСОБА_5, у судове засідання не зявилися, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 53).

Представник відповідача по справі Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с.153).

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також у судове засідання не зявилися, кожна окремо, надали зави про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.155,158).

У звязку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2014 помер батько позивачів, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії 1-КИ № 571965 від 03.05.2014 (а.с.10).

Факт родинних відносин між позивачами, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу позивачів (а.с.9,11-13).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За приписами ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За життя спадкодавцем ОСОБА_6 складено заповіт, який посвідчений 15.06.2011 секретарем Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, за № 116 в реєстрі нотаріальних дій, який станом на 26.01.2017 є чинним, згідно з яким належне йому право на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Недайвода, вул. Рората, буд. 116, заповів у рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2, позивачам у справі (а.с.14,57).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46556650 від 26.01.2017, заповіт є чинним (номер у спадковому реєстрі 51361021) (а.с.57).

Вартість спірного житлового будинку відповідно до висновку про ринкову вартість житлового будинку станом на 17.11.2016 становить 43810,00 грн. (а.с.19-26).

Відповідно до копії спадкової справи № 105/2014, після смерті ОСОБА_6, померлого 27.04.2014, з заявою про прийняття спадщини за заповітом 11.10.2014 звернулась онука померлого ОСОБА_4

На підставі заповіту, складеного 23.05.2012 за життя ОСОБА_6, що посвідчений секретарем Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, за № 35 в реєстрі нотаріальних дій, ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НАК № 389094 від 19.12.2014 на право власності на 1/2 частини квартири, загальною площею 47,29 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.127,144).

Крім того, 14.10.2014 з заявою про відмову від обовязкової частки у спадщині згідно з ст. 1241 ЦК України та відмовою за законом на користь дочок померлого: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у рівних частках, звернулася до нотаріальної контори дружина спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.9,96).

Також, відповідно до даних копії спадкової справи, 19.12.2014 з заявами про видачу свідоцтв за законом до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1, позивачі по справі, яким видано свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАК № 389095 від 19.12.2014 та серії НАК № 389096 від 19.12.2014 на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією (а.с.145,146).

При зверненні позивачів до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 27.04.2014, постановою від 19.12.2014 у вчиненні нотаріальної дії їм відмовлено. Приймаючи таке рішення приватний нотаріус виходив з того, що з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину, і до припинення цивільної дієздатності внаслідок смерті, право власності ОСОБА_6 на житловий будинок, що за адресою: с. Недайвода, вул. Рората, 116, зареєстровано не було, що підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 16.10.2014 № 136152. Відтак, за життя у ОСОБА_6 не виникло право власності на вказаний житловий будинок. (а.с.64)

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 16.02.2017, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Недайвода, вул. Рората, 116, за ОСОБА_6 не зареєстровано (а.с.151,152).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

За статтею 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції У країни від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав на таке майно.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, позивачі іншим шляхом, крім судового, не можуть захистити свої спадкові права, тому позовні вимоги щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 116 по вул. Рората в с. Недайвода Криворізького району Дніпропетровської області є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Надайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Недайвода, вул. Рората, будинок 116, який складається з житлового будинку житлового будинку А-1, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., літньої кухні Б, погребу В, гаражу Г, сараю Д, вбиральні Е, душу Ж, парканів № 1-2, замощення І, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 27.04.2014

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Недайвода, вул. Рората, будинок 116, який складається з житлового будинку житлового будинку А-1, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., літньої кухні Б, погребу В, гаражу Г, сараю Д, вбиральні Е, душу Ж, парканів № 1-2, замощення І, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 27.04.2014

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: