У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 5 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила стягнути з відповідача 571 405 грн 31 коп. за вкладом від 7 березня 2013 року, з яких 354 832 грн - сума основного боргу; 30 243 грн 35 коп. - проценти на суму вкладу за період з 7 березня 2013 року по 7 березня 2014 року; 173 905 грн 96 коп. - сума індексації у зв'язку з інфляцією за період з 8 березня 2014 року по 31 березня 2015 року; 12 423 грн 98 коп. - 3%річних за користування чужими грошима за період з 3 березня 2014 року по 7 травня 2015 року; за договором від 23 вересня 2013 року - стягнути 49 695,11 доларів США, з яких: 47 050 доларів США - сума вкладу; 711,55 доларів США - нараховані на суму вкладу проценти за період з 23 вересня 2013 року по 23 грудня 2013 року, 1 033,56 доларів США - 3% річних за період з 24 грудня 2013 року по 7 травня 2015 року; за договором від 16 грудня 2013 року стягнути 25 143,12 доларів США, з яких 23 850 доларів США - сума вкладу; 475,69 доларів США - проценти на суму вкладу за період з 16 грудня 2013 року по 16 березня 2014 року; 817,43 доларів США - 3%річних за період з 17 березня 2014 року по 7 травня 2015 року; по банківській картці стягнути 100 998,29 грн, з яких 40 000 грн - сума, що знаходиться на рахунку картки, заблокованої 10 березня 2014 року; 59 604 грн 32 коп. - індексація в зв'язку з інфляцією за період з 10 березня 2014 року по 31 березня 2015 року, 1 393,97 грн - 3% річних за користування чужими коштами за період з 10 березня 2014 року по 7 травня 2015 року. Всього просила стягнути з відповідача 672 403,60 грн та 74 838,23 доларів США.

Позов мотивовано тим, що 23 вересня 2013 року між сторонами укладено договір вкладу «Стандарт», на виконання умов якого позивач внесла на відкритий банком особовий рахунок 36 500 доларів США на строк 93 дні - по 23 грудня 2013 року включно з нарахуванням 6% річних. 23 вересня 2013 року позивач поповнила рахунок на 2 000 доларів США, 23 жовтня 2013 року - на 400 доларів США; 21 листопада 2013 року - на 950 доларів США і 6 грудня 2013 року - на 1 200 доларів США.

16 грудня 2013 року сторони уклали договір вкладу «Стандарт», на виконання умов якого позивачем внесено на відкритий на її ім'я особовий рахунок 17 900 доларів США на строк 366 днів - по 16 березня 2014 року включно з нарахуванням на суму вкладу 8% річних. 25 грудня 2013 року позивач поповнила рахунок на 3 900 доларів США, а 17 січня 2014 року - на 2 050 доларів США.

На банківську картку НОМЕР_1 позивачем згідно платіжних доручень від 3 березня 2014 року №1, від 11 березня 2014 року №2 та від 13 березня 2014 року №3 внесено грошових коштів на загальну суму 30 000 грн.

7 березня 2013 року сторони уклали договір вкладу «Приват - вклад», за умовами якого позивач внесла на відкритий банком на її ім'я рахунок 354 832 гривень на строк 366 днів - по 7 березня 2014 року із нарахуванням 8,5% річних.

Строки наведених договорів сплинули, але відповідач відмовляється повернути належні позивачу грошові кошти, чим порушує її права та умови укладених ними договорів.

Посилаючись на те, що свої зобов'язання щодо повернення вкладів та нарахованих на них процентів банк не виконує, позивач просила суд стягнути ці кошти з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 5 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26 січня 2016 року, позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 672 403 грн 60 коп. та 74 838,23 доларів США (які складаються з: за договором від 7 березня 2014 року № SAMDNWFD400 вклад «ПРИВАТ-ВКЛАД» - 571 405 грн 31 коп. (яка складається з суми основного боргу 354 832 грн, процентів на суму вкладу 8,5 % за період з 7 березня 2013 року по 7 березня 2014 року - 30 243 грн 35 коп., суми індексації у зв'язку з інфляцією за період з 8 березня 2014 року по 31 березня 2015 року - 528 737 грн 98 коп., 3 % річних за користування чужими коштами за період з 8 березня 2014 року по 7 травня 2015 року - 12 423 грн 98 коп.); за договором від 23 вересня 2013 року № SAMDN4269 «Стандарт» - 49 695,11 доларів США (яка складається з суми вкладу 47 050 доларів США, проценти на суму вкладу 6 % за період з 23 вересня 2013 року по 23 грудня 2013 року - 711,55 доларів США, 3 % річних за користування чужими коштами за період з 24 грудня 2013 року по 7 травня 2015 року - 1033,56 доларів США); за договором від 16 грудня 2013 року № SAMDNWFD300 вклад «СТАНДАРТ» - 25 143,12 доларів США (яка складається з суми вкладу 23 850 доларів США, процентів на суму вкладу 8 % за період з 16 грудня 2013 року по 16 березня 2014 року - 475,69 доларів США, 3 % річних за користування чужими коштами за період з 17 березня 2014 року по 7 травня 2015 року - 817,43 доларів США); по банківській картці № НОМЕР_1 - 100 998 грн 29 коп. (яка складається з суми вкладу 40 тис. грн, за період з 10 березня 2014 року по 31 березня 2015 року сума індексації у зв'язку з інфляцією - 59 604 грн 32 коп., 3 % річних за користування чужими коштами з 10 березня 2014 року по 7 травня 2015 року - 1 393 грн 97 коп.).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що на підтвердження дотримання письмової форми укладених з відповідачем договорів позивач надала письмові договори банківських вкладів та касові документи, які містять найменування банку, який здійснив касову операцію (Кримське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк»), дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу (відкриття та поповнення депозитних рахунків, в тому числі карткових) і номери рахунків, на які зараховуються грошові кошти за умовами укладених сторонами угод, підписи працівника банку, уповноваженого здійснювати касову операцію. Невиконання ПАТ КБ «Приватбанк» своїх зобов'язань щодо повернення вкладів зі спливом встановлених договорами строків або на першу вимогу вкладника є підставою для задоволення заявлених ОСОБА_5 вимог, в тому числі і щодо застосування передбаченої ст.625 ЦК України відповідальності за порушення грошових зобов'язань.

Вказані висновки судів відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2013 року між ОСОБА_5, яка є громадянкою України і зареєстрована в м.Нова Каховка Херсонської області, та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» в приміщенні «Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір банківського вкладу «Стандарт», за умовами якого банк прийняв від ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 36 500 доларів США і зобов'язався виплачувати їй як вкладнику 6% річних та повернути вклад зі спливом 93 днів (23 грудня 2013 року включно).

Для зарахування вкладу банк відкрив на ім'я ОСОБА_5 особовий рахунок НОМЕР_2, на який остання внесла: 36 500 доларів США (23 вересня 2013 року), 2 000 доларів США (23 вересня 2013 року), 6 400 доларів США (23 жовтня 2013 року), 950 доларів США (6 грудня 2013 року), 1 200 доларів США (6 грудня 2013 року).

16 грудня 2013 року в приміщенні Кримського РУ сторони уклали договір банківського вкладу «Стандарт», за умовами якого банк прийняв від ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 17 900 доларів США і зобов'язався виплачувати їй як вкладнику 8% річних та повернути вклад зі спливом 366 днів (після 16 березня 2014 року).

Для зарахування вкладу банк відкрив на ім'я ОСОБА_5 особовий рахунок НОМЕР_3, на який остання внесла 16 грудня 2013 року - 16 900 доларів США; 25 грудня 2013 року - 3 900 доларів США; 17 січня 2014 року - 2 050 доларів США.

6 березня 2014 року в приміщенні Кримського РУ сторони уклали договір банківського вкладу «Приват - вклад» за умовами якого банк прийняв від ОСОБА_5 354 832 гривень грошових коштів і зобов'язався виплачувати їй як вкладнику 8,5% річних та повернути вклад зі спливом 366 днів (після 7 березня 2015 року).

Для зарахування вкладу банк відкрив на ім'я ОСОБА_5 особовий рахунок НОМЕР_4, на який остання внесла 7 березня 2014 року 354 832 грн.

В березні 2014 року відповідач відкрив на ім'я ОСОБА_5 картковий рахунок НОМЕР_1, на який остання внесла 3 березня 2014 року - 10 000 грн, 11 березня 2014 року - 10 000 грн і 13 березня 2014 року - 10 000 грн, однак використовувати їх не може через те, що з 16 березня 2014 року видана їй платіжна картка заблокована через тимчасову окупацію Криму.

Рішенням правління ПАТ КБ «Приватбанк» від 15 травня 2014 року діяльність відокремлених підрозділів філії «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» припинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони(вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п. 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України

від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові №6-118цс14від 29 жовтня 2014 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи із положень ст. ст. 57-64 ЦПК України, належними письмовими доказами є будь-які документи, що містять фактичні дані, які містять інформацію щодо предмета доказування, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, при цьому письмові докази подаються в оригіналі.

Позивач, на підтвердження укладення між сторонами договору банківського вкладу надала письмові договори банківських вкладів та касові документи, які містять найменування банку, який здійснив касову операцію (Кримське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк»), дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу (відкриття та поповнення депозитних рахунків, в тому числі карткових) і номери рахунків, на які зараховуються грошові кошти за умовами укладених сторонами угод, підписи працівника банку, уповноваженого здійснювати касову операцію.

Оригінали вказаних документів знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про додержання письмової форми договорів вкладу у спірних правовідносинах та те, що невиконання ПАТ КБ «Приватбанк» своїх зобов'язань щодо повернення вкладів зі спливом встановлених договорами строків або на першу вимогу вкладника є підставою для задоволення заявлених ОСОБА_5 вимог, в тому числі і щодо застосування передбаченої ст.625 ЦК України відповідальності за порушення грошових зобов'язань.

Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено факт укладення спірних договорів банківського вкладу із дотриманням обов'язкової письмової форми угод через відсутність печатки банку на них та підпису уповноваженої особи банку на укладення таких угод необґрунтовані, оскільки із змісту укладених сторонами договорів вбачається, що особою, яка представляла банк у спірних правовідносинах значиться голова правління ПАТ КБ «Приватбанк» Дубілет О.В. і договори укладалися з використанням факсимільного відтворення його підпису, а також з відтворенням печатки банку технічними друкованими пристроями (пункти 18,20 договорів) /а.с. 180/.

Не спростовано відповідачем і наявність грошових коштів на рахунках позивача на час вирішення судом спору. Представник позивача до апеляційного суду надала довідку, видану ПАТ КБ «Приватбанк» 23 грудня 2015 року, якою підтверджено наявність станом на 23 грудня 2015 року на картковому рахунку НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 40290,63 грн, що підтверджує заявлену нею в позові суму вкладу.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

При встановлені фактичних обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій не було порушено норми процесуального права, а при ухваленні судових рішень правильно застосовано норми матеріального права.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 5 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
М.К. Гримич
О.В. Умнова
І.М. Фаловська