Справа №442/662/17
Провадження №2/442/790/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нежитлові приміщення та усунення перешкод в користуванні,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нежитлове приміщення та усунення перешкод в його користуванні, мотивуючи позов тим, що в 2007 році між ним та ОСОБА_4 було досягнуто усної домовленості про те, що остання відчужить в його користь нежитлове приміщення у м. Дрогобич, по вул. Самбірська, 3/17. Львівської області На стадії домовленості ОСОБА_4 обмовилась, що правостановлюючим докуменом про право власності на це приміщення є свідоцтво про право особистої власності від 22.06.1987 року видане виконавчим комітетом Дрогобицької міської Ради народних депутатів, яке записане в реєстррову книгу № 9 за реєстровим № 642, старого зразка. Однак, не встигли укласти договір купівлі-продажу через смерть ОСОБА_4. Як стало відомо, на випадок смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, відповідно до якого все її майно заповіла онуці ОСОБА_5 (ОСОБА_3). Спадкоємиця визнає факт досягнутої домовленості між ним та бабусею, однак ухиляється від оформлення його права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку, мотивуючи тим, що не може зареєструвати це старе свідоцтво про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає, що власник може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилася, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України судовий розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у вітчизняному законодавстві України

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. 1 ст. З Цивільного кодексу України). Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч. 2 ст. 5 Господарського кодексу України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК).

Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору , актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на нежитлову будівлю від 22.06.1987 року виданого виконавчим комітетом Дрогобицької міської Ради народних депутатів нежитлова будівля літ Є-1, площею 1015.3 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Дрогобич, вул. Самбірська, 3/ 17 - належить ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 434101 виданого Виконавчим комітетом Бабинської сільської Ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_4 05.07.2010 року померла.

Згідно заповіту виданого 11.12.2007 року посвідченого секретарем виконкому Бабинської сільської Ради Самбірського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 118 вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своїй онуці ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-СГ № 267800 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору Самбірського міськрайонно управління юстиції у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_5 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « Задорожна «

З аналізу наведених норм матеріального закону вбачається, що власник ( титульний володілець) може вимагати усунення всяких порушень його права, хоч б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову.

Негаторний позов це позадоговірна вимога власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування і розпорядження майном. Перешкодою в здійсненні правомочностей власника є неправомірні дії порушника цих прав. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення порушень, не з»єднаних з позбавленням володіння.

Підставою негаторного позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують , що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. Обов»язком власника не є доказування неправомірності дій відповідача. Вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки .

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

З огляду на зазначене, наведені позивачам обставини, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 391,392

ЦК Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю Є-1-, яка знаходиться по вул. Самбірська, 3/17 м. Дрогобич Львівська область загальною площею 1015.9 кв.м.

Зобов»язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні нежитловою будівлею Є-1, яка розташованана по вул. Самбірська, 3/17 у м. Дрогобич Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча-суддя: ______________ ОСОБА_1