Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/387/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Мальованого Ю.М., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 січня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на незаконність рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що суд необґрунтовано прийшов до висновку про те, що він не надав доказів поважності причин його запізнень на роботу, причини його запізнень були поважні та він повідомляв про них керівництво. Будь - яких наказів про оголошення доган керівництво заводу не виносило. Пропозицій від адміністрації про ознайомлення з наказами про начебто його порушення не надходили, підписати будь - які документи йому ніхто не пропонував. Він вважає, що причиною його звільнення явився конфлікт з начальником цеху. При винесенні наказу про його звільнення за ч.3 ст. 40 КЗпП України підприємством не були враховано те, що він постійно працював понаднормово у неробочий час за проханням начальника цеху. За вказані понаднормові роботи будь - якої оплати йому не проводилось. Свідок ОСОБА_2 підтвердив в судовому засіданні, що причиною його звільнення явилась сварка з начальником цеху.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти апеляційної скарги та просила рішення залишити без зміни.

Позивач в засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджено отриманням ним особисто 16 лютого 2017 року телефонограми із зазначенням часу та місця розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом відповідача від 16 жовтня 2015 року №172 позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ПАТ «СКМЗ» на посаду стропальника у механоскладальний цех №1.

19 жовтня 2015 року ОСОБА_1 ознайомлений із Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «СКМЗ» та Колективним договором, що підтверджено його підписом в журналі ознайомлення робітників механоскладального цеху №1 з Правилами трудового розпорядку ПАТ «СКМЗ» та Колективним договором.

Згідно з пунктом 7.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «СКМЗ» за порушення трудової дисципліни до працівника можуть бути застосовані тільки один з наступних заходів стягнення: догана або звільнення, а також заходи громадського впливу та депреміювання на підставі Положення «Про оплату праці» ПАТ «СКМЗ». За запізнення на роботу чи передчасний вихід з роботи без поважної причини протягом календарного року до працівника застосовуються: за перший та другий випадки догана, за третій випадок звільнення з роботи за ст. 40 п.3 КЗпП України.

Наказом №280-к від 13.06.2016 року позивачу оголошено догану за запізнення на роботу 06.06.2016 року на 15 хвилин та 13.06.2016 року на 30 хвилин.

Факти порушення трудової дисципліни підтверджені доповідними записками табельщика на ім'я начальника механоскладального цеху від 06.06.2016 року та від 13.06.2016 року, копією електронного фіксування входу і виходу працівника, доповідною запискою начальника цеху на ім'я генерального директора ПАТ «СКМЗ», актами порушення трудової дисципліни від 06.06.2016 року та від 13.06.2016 року, актами від 06.06.2016 року та від 13.06.2016 року про відмову ОСОБА_1 дати пояснення по фактам запізнення на роботу. Згідно з актом від 13 травня 2016 року, складеним комісією за участю механіка механоскладального цеху №1, табельщика та майстра виробничої дільниці цього цеху ОСОБА_1 ознайомився з наказом від 13.06.2016 року про порушення трудової дисципліни та відмовився від підпису про ознайомлення з вказаним наказом.

Наказом №299-к від 24.06.2016 року позивачу оголошено догану за запізнення на роботу 24.06.2016 року на 30 хвилин.

Факт порушення трудової дисципліни підтверджений актом порушення пропускного режиму від 24.06.2016 року, у якому в графі «По суті затримання порушник пояснив» зазначено «Через хворобу дружини», копією електронного фіксування входу і виходу працівника, доповідними та службовими записками, актом про відмову від надання пояснень. Згідно з актом від 24 червня 2016 року, складеним комісією за участю механіка механоскладального цеху №1, табельщика та майстра виробничої дільниці цього цеху ОСОБА_1 ознайомився з наказом від 24.06.2016 року про порушення трудової дисципліни та відмовився від підпису про ознайомлення з вказаним наказом.

Із доповідної записки механіка механоскладального цеху №1 на ім'я начальника цього цеху від 24 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1, систематично порушує трудову дисципліну, його неодноразові зауваження з приводу запізнень на роботу 6, 13, 24 червня 2016 року ігнорує. У зв'язку із тим, що в цеху один стропальник, його запізнення негативно відображається на підготовці виробництва та на виробничому процесі в цілому, у зв'язку із чим він просить прийняти заходи.

Вказані накази від 13.06.2016 року та від 24.06.2016 року про оголошення доган позивачем не оспорені.

29 червня 2016 року позивач запізнився на роботу на 30 хвилин, що підтверджено копією електронного фіксування входу і виходу працівника, актом про порушення пропускного режиму, у якому в графі «По суті затримання порушник пояснив» зазначено: «Ходив в аптеку за ліками для онука і тому запізнився», актом про порушення трудової дисципліни, службовими та доповідними записками, актом про відмову від написання пояснювальної записки.

29 червня 2016 року адміністрацією відповідача направлено запит голові профкому ПАТ «СКМЗ» про згоду на звільнення позивача за п.3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням покладених на нього обов'язків.

Згідно з актом від 30 червня 2016 року, складеним комісією у складі заступника начальника цеху, голови цехового комітету професійної спілки, члена цехового комітету, ОСОБА_1 був запрошений на засідання профспілкового комітету 30.06.2016 року, але не з'явився.

Рішенням профспілкового комітету ПАТ «СКМЗ» від 30.06.2016 року надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «СКМЗ» за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Наказом від 30 червня 2016 року ОСОБА_1 звільнений з роботи з 01.07.2016 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «СКМЗ» за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з актом від 30.06.2016 року, складеним комісією у складі начальника відділу кадрів, інженера по підготовці кадрів, табельщика механоскладального цеху №1, майстра виробничої дільниці механоскладального цеху №1, ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про звільнення, але від підпису про ознайомлення відмовився.

1 липня, 5 липня та 13 липня 2016 року позивачу направлені листи про необхідність з'явитися у відділ кадрів та отримати трудову книжку.

8 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою до генерального директора відповідача, у якій зазначав, що 4 липня 2016 року він приступив до роботи, але до нього підійшли механік з охоронцем та повідомили, що його викликають у відділ кадрів, куди він пішов та де дізнався, що його було звільнено з роботи з 01.07.2016 року. Причини звільнення йому не пояснили та трудову книжку не видали, чим порушені його права. Просив видати трудову книжку та провести розрахунки. Попасти у відділ кадрів або на територію заводу він не може, оскільки його не пускає охорона.

12 липня 2016 року на вказану заяву ОСОБА_1, надано відповідь про те, що наказом від 30.06.2016 року він звільнений за неодноразові порушення трудової дисципліни з 01.07.2016 року, в цей день він був ознайомлений з наказом про звільнення у присутності начальника цеху, механіка цеху, голови профспілки цеху, начальника відділу забезпечення та підготовки персоналу, інженера по підготовці кадрів, але розписатись про ознайомлення з наказом він відмовився та прийти до відділу забезпечення та підготовки персоналу відмовився. 04.07.2016 року він потрапив на територію підприємства по забороненому пропуску, тому його у супроводі охоронника підприємства привели у відділ забезпечення та підготовки персоналу, де він відмовився від чергового прохання ознайомитись із наказом про звільнення та забрати трудову книжку. 05.07.2016 року він самостійно прийшов до відділу забезпечення та підготовки персоналу, де знову відмовився забрати трудову книжку та ознайомитись із наказом про звільнення, у зв'язку із чим на його адресу направлені листи із проханням забрати трудову книжку. З приводу проходу до відділу забезпечення та підготовки персоналу роз'яснено, що цей відділ знаходиться за межею території підприємства та вхід до нього вільний.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із того, що позивач звільнений з дотриманням вимог трудового законодавства, тому відсутні підстави для задоволення його позову.

Факти порушення ним трудової дисципліни, а саме запізнень на роботу без поважних причин, підтверджені в судовому засіданні наданими відповідачем доказами, зокрема, електронним фіксуванням входу і виходу працівника, актами про порушення пропускного режиму, доповідними та службовими записками, актами про відмову від надання пояснень та від підписів про ознайомлення з наказами.

Незважаючи на те, що позивач відмовився надавати окремі письмові пояснення з приводу порушень трудової дисципліни, у двох із чотирьох випадків запізнень він дав пояснення, які записані у відповідній графі у актах про порушення пропускного режиму, а саме щодо запізнення 24.06.2016 року в графі «По суті затримання порушник пояснив» зазначено «Через хворобу дружини», та щодо запізнення 29 червня 2016 року - «Ходив в аптеку за ліками для онука і тому запізнився».

Безпосередньо законом не визначено обставин, які виключають вину працівника. Якщо працівник виявив належну дбайливість про виконання своїх трудових обов'язків, він не може вважатись винним. Вина працівника виключається, зокрема, наявністю обставин непереборної сили.

Позивачем не використано право надати письмові обґрунтовані пояснення щодо поважності причин запізнення його на роботу один раз на 15 хвилин та тричі на 30 хвилин.

Пояснення «Через хворобу дружини» та «Ходив в аптеку за ліками для онука і тому запізнився» роботодавець не визнав поважними причинами, тому визнав, що позивач систематично не виконував без поважних причин обов'язки, покладені на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Оскільки до позивача раніше двічі застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, а саме були оголошені догани за запізнення на роботу та він в черговий раз 30.06.2016 року запізнився на роботу на 30 хвилин, відповідачем правомірно застосовано захід стягнення у вигляді звільнення.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що причини його запізнень були поважні і він повідомляв про них керівництво необґрунтовані. Позивач не посилається у апеляційній скарзі на конкретні причини запізнень та про спосіб повідомлення про них відповідача. Причини, зазначені у двох актах про порушення пропускного режиму відповідачем не визнані поважними та підстав для визнання цих причин поважними судом немає.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на показання свідка ОСОБА_2 про те, що причиною звільнення явилась сварка з начальником цеху не спростовує висновків суду про законність звільнення позивача, оскільки наявними у справі належними та допустимими доказами підтверджено, що позивач звільнений через систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме через систематичні запізнення на роботу, факт яких він не заперечує.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: Ю.М. Мальований

В.М. Новосядла