Справа № 462/3709/16 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/1432/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 8 грудня 2016 року по справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про демонтаж прибудов -,

в с т а н о в и л а:

7 липня 2016 року позивач звернувся з позовом про зобовязання відповідача демонтувати самочинно здійснену прибудову до житлового будинку №6 на вулиці Дідушка у місті Львові, що складається з двох частин розмірами 3,48 x 3,85м і 3,30 x 2,40м, а також металевого гаражу під літерою «Г» розміром 3,35 x 5,53м в подвірї цього будинку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до п. 2 розпорядження Залізничної районної цміністрації Львівської міської ради від 28 березня 2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_2М.» відповідача зобовязано демонтувати прибудову до будинку та металевий гараж, які зведено на земельній ділянці, що належить до комунальної власності. На виконання зазначеного розпорядженн, ЛКП «Сяйво» неодноразово попереджало відповідача про демонтаж самочинного будівництва. Розпорядження відповідачем не виконано. Просить позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 8 грудня 2016 року позов задоволено повністю, проведено розподіл судових витрат.

Рішення оскаржила відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалено з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що 2 грудня 2005 року та 25 серпня 2011 року успадкувала будинок №6 на вулиці Дідушка у м. Львові. З 1988 року будинок перебував в аварійному стані, в будинку були відсутні інженерні мережі. Органи місцевого самоврядування не переселяли мешканців та не проводили реконструкцію будинку. З метою недопущення подальшої руйнації та збереження будинку, вона здійснила часткову реконструкцію та збільшила розміри тамбуру з 1,87x2,80 м на 2,40x3,30 м, укріпила несучі конструкції та привела будинок за рахунок даної реконструкції що належних технічних та санітарних норм. Відповідно до експертного дослідження технічний стан будинку задовільний та встановлено його відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації. Дана реконструкція була проведена на земельній ділянці, яка відведена для обслуговування будинку.

Відповідач та її представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Представник позивача,посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №166 від 28 березня 2016 року «Про самочинне будівництво здійснене ОСОБА_2М.» відповідача зобовязано демонтувати прибудову розміром 3,48x3,85 та 3,30x2,40 м зі сторони житлового будинку №4 на вул. Дідушка у м. Львові та металевий гараж під літерою «Г», розміром 3,35x5,53м самочинно влаштований у подвірї будинку на землях комунальної власності в термін до 20 травня 2016 року. Згідно акту комісії ЛКП «Сяйво» від 25 травня 2016 року відповідач самочинно здійсненого будівництва не демонтувала. На даний час відповідачем вказане розпорядження не виконано, демонтувати самочинно здійснену прибудову відповідач відмовляється, на попередження ЛКП «Сяйво» не реагує.

Суд першої інстанції вважав безспірно встановленим, що відповідач, в порушення зазначених норм законів, здійснила самочинне будівництво прибудови розміром 3,48x3,85 та 3,30x2,40 м зі сторони житлового будинку №4 на вул. Дідушка у м. Львові та металевого гаража під літерою «Г» розміром 3,35x5,53 м у подвірї будинку №6 на вул. Дідушка у м. Львові на землях комунальної власності, без належного дозволу на здійснення будівництва, який надається відповідним органом місцевої ради, без належно затвердженого проекту щодо дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта та на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети.

При вирішення спору колегія суддів виходить із доказів, наданих сторонами.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку № 6 на вулиці Дідушка у м.Львові, який вона успадкувала після смерті ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а.с.12,59-60,66-67).

З довідки-інформації, наданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що згідно архівних даних за будинком зареєстрована земельна ділянка площею 567,4 кв.м на підставі рішення міськвиконкому № 1286 від 2 вересня 1953 року в кварталі №224 (а.с.53,62).

Відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації № 401 від 30 червня 1995 року попередньому власнику ОСОБА_8 дозволено експлуатувати самовільно прибудований до цього будинку тамбур (а.с.45).

Належний відповідачу будинок знаходиться в районі забудови висотних будинків. Через будівництво10-поверхових будинків будинок відповідача зазнав ушкоджень, що стверджується заявами попередніх власників будинку до уповноважених органів у 1999-2002 роках та відповідями на ці заяви (а.с.45-48). Будинок перебував у незадовільному стані, підлягав знесенню, а мешканці - відселенню.

Відповідно до технічних висновків про стан житлового будинку №6 на вулиці Дідушка, виготовлених Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» у березні 1999 року, на час обстеження будинок частково розташований за червоною лінією і рішенням виконкому Львівської міської ради № 355 від 10 жовтня 1988 року підлягає зносу. У будинку виявлені значні деформації основних несучих конструкцій (тріщини, відхилення стін від вертикалі, перекоси, зволоження, просідання фундаментів в окремих місяцях), знаходиться в аварійному стані, що загрожує обвалом. Загальний стан будинку ветхий з фізичним зносом 74,90%. Окремі елементи будинку мали знос 75% і 80%. Будинок розміщений на віддалі 2м від вулиці Дідушка, яка має ґрунтове покриття, з початку будівництва 10-поверхових будинків використовується для завезення будівельних матеріалів і конструкцій на будівельний майданчик, до чого не пристосована, а будинок знаходиться під впливом вібрації від руху важкого будівельного автотранспорту (а.с.49-52).

З технічного паспорта на будинок від 30 квітня 1999 року (власники ОСОБА_8 і ОСОБА_9М.) вбачається, що будинок має тамбур розмірами 3,15х2,05 м та сарай, у будинку відсутні вигоди (а.с.63-65).

Відповідач пояснила, що покращила житлові умови сімї за рахунок прибудови, оскільки мешканці будинку із будинку, що загрожував обвалом, не були відселені.

Із технічного паспорта на будинок від 17 жовтня 2016 року вбачається, що самовільно забудованими є гараж, 2 тамбури і прибудова. Гараж розміщений на місці сараю, у прибудовах розміщені вигоди (кухня і санвузол) - а.с.68-70.

Із висновку експертного дослідження з визначення технічного стану будинку № 6 на вулиці Дідушка у м.Львові, відповідності виконаної реконструкції № 37/16 від 23 листопада 2016 року вбачається, що технічний стан будинку № 6 на вказаній вулиці та належних до нього інженерних комунікацій задовільний. Технічний стан конструктивних елементів приміщень, які були створені під час проведення реконструкції будинку, знаходяться в доброму технічному стані, відповідають вимогам державних будівельних норм та є придатними до експлуатації. У відповідності до забезпечення вимог державних будівельних норм щодо житла, проведення реконструкції в будинку є технічно обґрунтованим рішенням. Вплив з технічної точки зору реконструкції будинку на обслуговування та експлуатацію будинку № 4 (сусіднього) на вулиці Дідушка у м.Львові відсутній. Реконструкція будинку виконана в межах фактичного землекористування, що належить до будинковолодіння (а.с.71-84).

Підставою розгляду питання самочинного будівництва були заяви власника будинку № 4 на вулиці Дідушка - ОСОБА_7 до Залізничної районної адміністрації та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (а.с.15-19).

Позивач звернувся з позовом, посилаючись на ст.376 ЦК України, ст.ст.118-120 ЗК України.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в ч. 1 ст. 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети: 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом частини 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу держаної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Відповідно до вимог ст.152 ЖК Української РСР в чинній редакції виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не вимагається.

Ця норма має вищу юридичну силу відносно Правил користування будинками та прибудинковими територіями, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, на які посилався суд першої інстанції; відтак має пріоритет у застосуванні.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Вимоги відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування про проведення перебудови можуть бути заявлені як при проведенні будівництва, так і внаслідок перебудови. Під істотним порушенням будівельних норм і правил належить розуміти недодержання архітектурних, санітарних,екологічних, протипожежних а інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Є встановленим, що відповідач користується земельною ділянкою на відповідній правовій підставі, оскільки така ділянка закріплена за будинком для його обслуговування.

З аналізу технічних паспортів будинковолодіння № 6 на вулиці Дідушка у м.Львові випливає, що гараж під літерою «Г» збудований на місці сараю під літерою «Б», який не відносився до самочинного будівництва. Прибудова, яка складається з двох частин розмірами 3,48 x 3,85м і 3,30 x 2,40м, споруджена частково на місці тамбуру під літерою «а», який дозволено експлуатувати попереднім власникам будинку (а.с.63,68).

Переобладнання будинку привело до покращення його стану, оскільки до цього переобладнання будинок був ветхим та загрожував обвалом. У спірних прибудовах обладнані вигоди, які до цього були відсутні. Демонтаж спірних приміщень призведе до того, що будинок, який є єдиним житлом для його мешканців, не відповідатиме санітарно-технічним вимогам

Докази про проведення будівництва на ділянці, яка не відведена для цієї мети, необхідність дозволу на переобладнання, порушення будівельних норм і правил, що полягають у недодержанні архітектурних, санітарних,екологічних, протипожежних а інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку та будівлі, що впливає на їх міцність і безпечність; а також порушення прав та законних інтересів інших осіб, - відсутні.

На ці обставини суд першої інстанції уваги не звернув та задовольнив позов, з чим погодитися не можна, враховуючи наведене вище.

Колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості; відтак, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 8 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зобовязання ОСОБА_2 демонтувати прибудову до житлового будинку №6 на вулиці Дідушка у місті Львові, що складається з двох частин розмірами 3,48 x 3,85м і 3,30 x 2,40м; та металевого гаражу під літерою «Г» розміром 3,35 x 5,53м в подвірї будинку №6 на вулиці Дідушка у місті Львові, - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: