Ухвала

іменем україни

21 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись із зазначеним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх рідна сестра ОСОБА_6 Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

12 червня 2015 року позивачі звернулись до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак державний нотаріус не прийняла їх заяви та видала ОСОБА_1 лист-запит до відповідного державного органу щодо видачі йому довідки про місце реєстрації спадкодавця ОСОБА_6

Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 16 вересня 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після їх сестри ОСОБА_6 у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 8 лютого 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 8 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визначено додатковий строк для подання ними заяв про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, виходив із того, що причини, на які посилались позивачі як на підставу для визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для них на вчинення таких дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що спадкоємці пропустили зазначений строк з поважних причин.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, установив, що причини, на які посилались позивачі як на підставу для визначення їм додаткового строку, є поважними. Зокрема, апеляційним судом встановлено, що нотаріус відмовився приймати заяви позивачів про прийняття спадщини, подані в межах шестимісячного строку, з підстав відсутності довідки про місце реєстрації спадкодавця, хоча на час їх звернення в матеріалах спадкової справи такі відомості вже були. Вказану причину у сукупності з іншими обставинами суд апеляційної інстанції правильно визнав поважною та такою, що сприяла пропущенню спадкоємцями шестимісячного строку, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що рішення апеляційного суду, яким визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки якого доводами касаційної скарги не спростовані, тому касаційна скарга відповідно до положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України підлягає відхиленню, а судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко

Судді: О.В.Кадєтова

В.О.Кузнєцов