Справа № 202/8167/16-ц
Провадження №2/202/746/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Державна міграційна служба України Головне управління в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивачі звернулись до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначили, що позивачі зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1. Вищезазначена квартира була отримана на підставі контрольного талону до ордеру №41 від 13 лютого 1974 року, виданого Індустріальним виконавчим комітетом, у складі основного квартиронаймача ОСОБА_4 та складу сімї ОСОБА_5 чоловік, ОСОБА_6 (змінила прізвище на ОСОБА_1) донька. 22 липня 2006 року помер ОСОБА_5 18 жовтня 2015 року померла ОСОБА_4 В квартирі на даний час зареєстровані позивачі та ОСОБА_3 (брат ОСОБА_2Є). Разом з цим, з початку 2010 року ОСОБА_3 не проживає у вищезазначеній квартирі, що підтверджується відповідним актом, комунальні послуги не сплачує. Добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Місце проживання відповідача установити не можливо. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування кімнатою 17 у будинку №7 по вул.Осінній у м. Дніпро.

В судове засідання представник позивачів не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно контрольного талону до ордеру №41 від 13 лютого 1974 року, виданого Індустріальним виконавчим комітетом, ОСОБА_4 та її сімї у складі: ОСОБА_5 (чоловік), ОСОБА_6 (донька ), була надана квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії IV-КИ №259626, виданого 07 травня 1988 року.

Згідно довідки КП ЖРЕП Індустріального району Департаменту житлового господарства ОСОБА_7 міської ради від 08 листопада 2016 року №1024, адреса житлового будинку №31 по вул.Б.Хмельницького була змінена на вул.Осінню, будинок №7.

22 липня 2006 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №100977, виданого 26 липня 2006 року І відділом реєстрації смерті ОСОБА_7 міського управління юстиції Дніпропетровської області.

18 жовтня 2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №655362, виданого 22 жовтня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_7 міського управління юстиції.

Відповідно до довідки ТОВ «Лівобережне житлово-експлуатаційне підприємство» від 08 листопада 2016 року №6320, в квартирі АДРЕСА_2, разом з ОСОБА_4, яка була зареєстрована за вищезазначеною адресою по день смерті, зареєстровані наступні особи: ОСОБА_8, - донька, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3 син, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_9 онук, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно акту від 30 грудня 2016 року, складеного мешканцями будинку №7 по вул.Осіння та затвердженого головою обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Осіння 5-7» убачається, що ОСОБА_10 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2010 року. Речі ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі відсутні.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.

Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, поважних причин такої відсутності не надав, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Таким чином, порядок зняття з реєстрації визначений законом та підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд не вбачає.

Позивач не надав доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Державна міграційна служба України Головне управління в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №17 в будинку №7 по вул.Осінній у м.Дніпро.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.