Номер провадження: 22-ц/785/1549/17
Головуючий у першій інстанції Драгомерецька К. П.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гайворонського С.П., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини, відібрання та передачу дитини на виховання матері, стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року про відмову в роз'ясненні рішення та відстроченні виконання рішення суду,

встановила:

У лютому 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: 1) визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, біля її матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; 2) відібрати малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не позбавляючи його батьківських прав, та передати її матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; 3) стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі - 3 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; 4) допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць та відібрання її доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1, не знаходячись з відповідачем у шлюбі, вона народила доньку - ОСОБА_6. Після народження дитини її відносини з відповідачем погіршилися. Часто стали сваритися, відповідач постійно ображав її. Це змушувало її уходити до своєї матері, але страх не бачитися з донькою змушував її повертатися назад. Причиною стало минуле відповідача (двічі судимий; підозрілі друзі, вживання наркотиків та знаходження на обліку у лікаря-нарколога) та докори свекрухи. Відповідач не має офіційних доходів.

З 28.07.2013 р. вона пішла від відповідача, стала проживати у своєї матері. Побоюючись погроз з боку відповідача фізичною розправою, якщо вона забере доньку, вона залишила останню у відповідача. З липня 2013 р. відповідач не дає можливості виховувати доньку, забороняє їй бачитися з донькою. Вона випадково бачила доньку декілька разів.

Відповідач вихованням доньки не займається, остання більший проміжок часу проживає у матері відповідача - ОСОБА_7. Відповідач підприємницькою діяльністю не займається, веде аморальний спосіб життя, періодично вживає наркотики, що негативно впливає на виховання та вплине на майбутнє доньки. Проживання доньки з відповідачем суперечить моральним засадам суспільства, положенням законодавства України.

Вона займається підприємницькою діяльністю. Характеризується позитивно. Шкідливих звичок не має, спритні напої не приймає, наркотиків не вживає. У будинку матері вона створила належні житлово-побутові умови для проживання та розвитку дитини

Оскільки донька повинна проживати з нею, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі - 3 000,00 грн. щомісячно.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - ОСОБА_4.

Відібрано малолітню ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_5, не позбавляючи його батьківських прав, та передано доньку на виховання матері - ОСОБА_4.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині відібрання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_5, не позбавляючи його батьківських прав, та передачі доньки на виховання матері - ОСОБА_4.

У жовтні 2015 р. головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Ковальова Н.М. (далі - Державний виконавець) звернулася до суду із заявою про роз'яснення порядку виконання рішення суду в частині відібрання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з наявністю не скасованого рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2013 р., яким визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, біля батька - ОСОБА_5. Також державний виконавець просила відстрочити виконання рішення в частині відібрання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_5 до розгляду апеляційної скарги останнього.

Представник Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області у судовому засіданні вирішення питання по заяві залишив на розсуд суду.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти відстрочення виконання рішення. Вважав можливим роз'яснити рішення за наявності на те законних підстав.

ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2015 року відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про роз'яснення та відстрочку виконання рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 р..

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити ухвалу про відстрочення виконання рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 р. в частині відібрання від нього доньки - ОСОБА_8 та передачі матері ОСОБА_4 до ухвалення апеляційним судом Одеської області рішення по справі. Посилається на те, що ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та його представник у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. У судовому засіданні вона та її представник вважали необхідним скаргу відхилити. Ухвалу суду першої інстанції залити без змін. Посилалися на необґрунтованість апеляційної скарги.

Прокурор та представник органу опіки та піклування у судовому засіданні вважали необхідним апеляційну скаргу відхилити. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилалися на необґрунтованість скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про відмову в роз'ясненні та відстроченні виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що резолютивна частина рішення є зрозумілою, роз'яснення не потребує. Відсутні докази, які б свідчили про наявність виняткових обставин, які виключають виконання рішення суду (Т. 2, а. с. 25 - 26).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов без порушень норм діючого законодавства.

За правилами, передбаченими ст. ст. 221, 373 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 р. (Т. 1, а. с. 189 - 194 зворотня сторона) визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - ОСОБА_4.

Відібрано малолітню ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_5, не позбавляючи його батьківських прав, та передано доньку на виховання матері - ОСОБА_4.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині відібрання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька - ОСОБА_5, не позбавляючи його батьківських прав, та передачі доньки на виховання матері - ОСОБА_4.

02.10.2015 р. судом першої інстанції видано виконавчий лист про відібрання малолітньої ОСОБА_8 від батька ОСОБА_5 та передачу її на виховання матері ОСОБА_4 (Т. 2, а. с. 4).

05.10.2015 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду в частині відібрання малолітньої ОСОБА_8 від батька ОСОБА_5 та передачу її на виховання матері ОСОБА_4 (Т. 2, а. с. 5).

09.10.2015 р. до суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на вищевказане рішення.

15.10.2015 р. ОСОБА_5 звернувся до державної виконавчої служби із заявою про звернення державного виконавця до суду з проханням роз'яснення та відстрочення виконання рішення суду (Т. 2, а. с. 6 - 8).

До заяви не додано доказів про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду першої інстанції. Посилання державного виконавця на наявність іншого рішення суду про визначення місця проживання з батьком не можна вважати підставами для роз'яснення рішення суду по даній справі.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановлені оскарженої ухвали не порушено вимог діючого законодавства.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 є необґрунтованою, а тому її необхідно відхилити.

Крім того, колегія суддів приймає також до уваги, що апеляційним судом Одеської області 02.02.2017 р. у справі ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 про визначення місця проживання доньки разом з нею. Таким чином, оскаржена ухвала суду першої інстанції втрачає свою силу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Ураховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, і підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року про відмову в роз'ясненні рішення та відстроченні виконання рішення суду - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак в частині відмови в роз'ясненні рішення та відстроченні виконання рішення суду може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: С. П. Гайворонський

А. А. Калараш