Справа № 346/2718/16-ц
Провадження № 22-ц/779/359/2017
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції , третя особа: ОСОБА_3 про звільненя майна з-під арешту за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" ( далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з указаним позовом і з врахуванням уточнених позовних вимог зазначало, що на виконанні міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції знаходяться виконавчі документи за якими боржниками у виконавчому провадженні виступає ОСОБА_3. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, для забезпечення виконання рішення суду, з метою задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження всього рухомого та нерухомого майна боржника, в тому числі і на будинок загальною площею 96,20 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Вказаний будинок передано в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору іпотеки №Д0528 від 23.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс Н.Р. Вважає, що на підставі ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Посилаючись на те, що відповідно вимог ст.572 ЦК України в силу застави кредитор-заставодержатель має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Уз в'язку з цим, просив суд звільнити з під усіх арештів будинок загальною площею 96,20 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Сокуренко Н. В. ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, тому ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд помилково не взяв до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 33 ЦК України за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Згідно листа на запит місцевого суду від 12 червня 2016 року представник ПАТ КБ «Приват Банк» підтримав позовні вимоги та повідомив, що відповідачем по даній справі є ОСОБА_3

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги заявлено до відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, при цьому зазначений позивачем відповідач у матеріально-правових відносинах із позивачем у спорі, виходячи з його підстав і предмету, не перебуває, а тому позов заявлено до неналежного відповідача. При цьому в силу вимог ст. 33 ЦПК України суд позбавлений можливості залучити осіб до участі у справі в якості співвідповідачів без такого клопотання позивача, тому приходить висновку про відмову в позові.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор-заставодержатель має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

У відповідності до статті 585 Цивільного Кодексу право застави виникає з моменту укладення договору застави. У разі невиконання зобов'язання , забезпеченого заставою, відповідно до ст.589 ЦК України Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовільнити в повному обсязі свою вимогу , що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням - зобов'язання необхідних витрат на утримання заставленого майна , а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги.

Судом установлено, що 12 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ІFA0GA, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 85 000 дол. США, а також в розмірі 10 326,40 дол. США на сплату страхових платежів.(а.с.11)

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 12 січня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки 12 січня 2008 року згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, зокрема будинок загальною площею 96,20 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

26 квітня 2016 року листом начальника відділу ДВС Попик В.П. № 03-27-317/1 відмовлено представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні клопотання про звільнення з-під арешту вищевказаний будинок, оскільки рішення суду по справі № 2-1006 від 15.10.2009 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 634 652,17 грн. не виконано та у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (а.с.5)

Також встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції від 19 червня 2015 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 (а.с.28).

Постановою №5 Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, зокрема п.2 визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

За змістом частини першої статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Оскільки власником переданого в іпотеку нерухомого майна, зокрема, будинку загальною площею 96,20 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, позов про звільненя майна з-під арешту ПАТ КБ «ПриватБанк» поданий до відповідача - відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, відповідно ст.33 ЦПК України позивач не подавав клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучення до участі у справі іншу особу як співвідповідача, то непред'явлення вимог до власника іпотечного майна є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про пред'явлення позову до належного відповідача, так як спростовуються матеріалами справи.

Крім цього, за відсутністю у судовому засіданні представника відповідача (а.с.57), в силу ст. 11 ЦПК України суд не вправі залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «Приватбанк» Сокуренко Наталії Вікторівни відхилити. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 04 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

В.А.Девляшевський

Р.Й.Матківський

Згідно з оригіналом

Суддя: В.Д.Фединяк