09.03.2017 Справа № 639/1387/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

09 березня 2017 р. Суддя Жовтневого районного суду м.Харкова Єрмоленко В.Б. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до оптового магазину «Елвіс» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до оптовому магазину «Елвіс», в якому просить: «розірвати договір купівлі-продажу проточного нагрівача води та стягнути з відповідача на користь позивача вартість водонагрівача в сумі 1097, 80 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 вартість поштової доставки в сумі 45 грн., а також вартість відправки в сумі 42 грн.; провести судову діагностику проточного нагрівача води за рахунок відповідача; провести судово-психологічну експертізу; відшкодувати спричинену моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та звільнити від сплати судового збору на підставі ЗУ « Про захист прав споживачів; витребувати у відповідача документ, котрий підтверджує належну якість товару».

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119, 120 ЦПК України, а саме у позові не викладено чіткого змісту позовних вимог, обставин, якими позивач їх обґрунтовує, не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Зокрема, позивач не зазначив доказів на підтвердження існування всіх вказаних у позові подій, що мали місце 29 квітня 2016 року. Також не наданий доказ того, що товар замовлено саме у відповідача, тобто доказ того, що оптовий магазин «Елвіс» має право відповідати за даними вимогами, оскільки додані до позову документи, в якості доказів, не підлягають прочитанню.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Однак, усупереч п.п.4-6 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України, позивач не зазначив обставини та докази на підтвердження своїх вимог стосовно відшкодування моральної шкоди, а також не надав документи, що підтверджують сплату судового збору, який відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р., складає: за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати 1600 грн.

Крім того, в своєму позові позивач не вказує які права споживача порушені в рамках Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з нормами матеріального права позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають бути доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову повинен навести фактичні обставини справи та зазначити норму закону, яка регулює спірні правовідносини, що є предметом судового розгляду. Оскільки ця обставина має суттєвий вплив на змагальний характер процесу і сприяє досягненню істини у справі.З урахуванням викладеного, позивачу необхідно уточнити в чому конкретно полягає порушення його прав як споживача послуг, з посиланням на докази на підтвердження цих обставин, вказати діями яких посадових чи службових осіб йому завдано моральну шкоду, у визначеному в позові розмірі, чим це підтверджується.

Відсутність у позові зазначених відомостей, з урахуванням положень ст.11 ЦПК України про розгляд судом цивільної справи в межах вимог заявника, не дозволяє прийняти позовну заяву та призначити до судового розгляду.

Окрім того, практика Верховного Суду України свідчить, що ВСУ зобовязує споживачів сплачувати судовий збір, посилаючись на ту обставину, що зі змісту змін, унесених до ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон «Про захист прав споживачів, убачається: з 01.09.2015 року споживачі за позовами, повязаними з порушенням їх прав, не належать до субєктів, які звільняються від сплати судового збору в усіх інстанціях.

Тому посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не беруться до уваги.

В позовній заяві також мається клопотання про призначення судово-психологічної експертизи та судової діагностики проточного нагрівача.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням.

Клопотання подано без додержання вимог ст. 133 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір.

До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 ЦПК України .

У відповідності до ст. 121 ЦПК України позовна заява , яка подана без додержання вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до оптового магазину «Елвіс» про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя