У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоІзмайлової Т.Л.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2», Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування», про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, за касаційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Кудрявського Сергія Миколайовича - на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

На обґрунтування позову ОСОБА_6 посилалася на те, що 02 листопада 2011 року на 365 км траси «Київ-Одеса» під час зіткнення автомобілів марки «LEXUS» та марки «КАМАЗ» пасажир автомобіля марки «LEXUS» - її чоловік ОСОБА_9 отримав травми несумісні з життям, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Оскільки водій автомобіля марки «LEXUS» - ОСОБА_8, який є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Теркурій-2» (далі - ТОВ «Теркурій-2»), просила стягнути з ТОВ «Теркурій-2» на її користь моральну та майнову шкоду, витрати на поховання, кошти на утримання її та сина. У зв'язку із тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «LEXUS» застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно із полісом № АА/5605204, просила стягнути з страхової компанії на її користь 100 000 грн в якості відшкодування шкоди, завданої потерпілому.

В ході розгляду кримінальної справи, позивач відмовилася від усіх вимог до ТОВ «Теркурій-2» у зв'язку із добровільним відшкодуванням останнім моральної шкоди.

Вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 в якості шкоди, завданої потерпілому, суму у розмірі 100 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2014 року вирок Ширяївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України в частині цивільного позову скасовано і справу в цій частині повернуто на новий розгляд до того ж суду в іншому складі, в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок залишено без змін.

Посилаючись на вищевикладене, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача 83 903 грн 65 коп., з яких: 30 868 грн - в рахунок відшкодування витрат на поховання; 19 132 грн - в якості відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника, разом 50 000 грн в межах половини ліміту відповідальності, передбаченої полісом; 9 062 грн 50 коп. - пені за несвоєчасне відшкодування витрат на поховання; 23 367 грн 10 коп. - інфляційні втрати; 1 474 грн 05 коп. - 3 % річних.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 по 1 586 грн 55 коп. страхового відшкодування у зв'язку зі смертю годувальника щомісячно в межах 19 132 грн. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 витрати на поховання у розмірі 30 868 грн, пеню за несвоєчасне відшкодування витрат на поховання у розмірі 9 062 грн 50 коп, інфляційні втрати за несвоєчасне відшкодування витрат на поховання у розмірі 21 777 грн 93 коп., річні за несвоєчасне відшкодування витрат на поховання у розмірі 979 грн 32 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Кудрявський С.М. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 02 листопада 2011 року, приблизно о 23.30 годині з вини водія ОСОБА_8, який керуючи автомобілем марки «LEXUS» моделі «LX 750», державний номерний знак НОМЕР_1, у районі 375 км + 750 м автошляху «Київ-Одеса», у Ширяївському районі Одеської області, допустив зіткнення з передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки «LEXUS» моделі «LX 750», з лівою задньою частиною причепа «СЗАП 8352» державний номерний знак НОМЕР_3 автомобіля марки «КАМАЗ» моделі «5320», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_11, який рухався попереду у попутному йому напрямку. Внаслідок цієї ДТП пасажир переднього сидіння автомобіля марки «LEXUS» моделі «LX 750» ОСОБА_9 отримав травми об виступаючі предмети у середині цього автомобіля, в результаті чого помер.

У ході розгляду кримінальної справи ТОВ «Теркурій-2» відшкодовано позивачу моральну шкоду, у зв'язку із чим позивач відмовилася від усіх вимог до ТОВ «Теркурій-2».

Вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 в якості шкоди, завданої потерпілому, 100 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2014 року вирок Ширяївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України в частині цивільного позову скасовано і справу в цій частині повернуто на новий розгляд до того ж суду в іншому складі, в іншій частині вирок залишено без змін.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «LEXUS» моделі «LX 750», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована згідно із полісом № АА/5605204 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 липня 2011 року власником автомобіля ОСОБА_7 Ліміт відповідальності за полісом за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) встановлено у розмірі 100 000 грн. Строк дії полісу до 26 липня 2012 року.

Згідно із свідоцтвом про шлюб, 08 жовтня 2011 року ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6). Відповідно до свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_10., батьком якого є ОСОБА_9, матір'ю - ОСОБА_6

07 лютого 2012 року ОСОБА_6 подала до Тернопільської філії Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» заяву про страхове відшкодування, а також, на підтвердження понесених витрат на поховання померлого у розмірі 30 868 грн, надала відповідні документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 27 Закону право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. У зв'язку із смертю годувальника в результаті дорожньо-транспортної пригоди право на страхове відшкодування мають: діти (в тому числі усиновлені) - до досягнення ними повноліття; непрацездатна вдова (вдовець), непрацездатні батьки - до відновлення ними працездатності, а також працездатна вдова (вдовець), якщо у сім'ї є діти віком до восьми років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 37 Закону виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або Моторного (транспортного) страхового бюро України особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до п. п. 1, 7 7 Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 року № 1776, розрахунок розміру страхового відшкодування, що виплачується утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проводиться у межах визначеного законодавством ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, який діяв на дату укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Якщо питання про страхове відшкодування вирішується в судовому порядку, його виплата проводиться у строк та в обсязі визначені рішенням суду. Частина неотриманих доходів померлого годувальника, яка за його життя належала б кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого, який включає виплати, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, пенсії, державну соціальну допомогу та щомісячні виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, за останній календарний рік (за відрахуванням частки, яка припадала на померлого і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхом ділення частини неотриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, застосувавши положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», врахувавши роз'яснення, надані у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач є утриманцем померлого та має право на відшкодування заподіяної шкоди. При цьому, суди попередніх інстанцій правильно визначили розмір суми, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова група «ТАС» з урахуванням пені, інфляційних втрат, 3 % річних.

Встановлено і вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставні.

З огляду на викладенеколегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішень судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Кудрявського Сергія Миколайовича -відхилити.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Т.Л. Ізмайлова Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова