АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/370/17 Справа № 207/1958/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Савченко В. О. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Дніпро

09 лютого 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Петешенкової М.Ю., Пищиди М.М.

При секретарі: Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство по збору боргів» на дії та рішення державних виконавців державної виконавчої служби

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська зі скаргою на дії та рішення державних виконавців державної виконавчої служби.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначав, що на виконанні у Баглійському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходиться виконавчий лист по справі № 2-920/11 від 08.08.2011 року, виданий Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з нього на користь ТОВ «Агентство по збору боргів» заборгованості в сумі 54 929,06 грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи - 669,29 грн., а усього 55 598,35 грн.

06.03.2014 року під час ознайомлення з виконавчим провадженням ним було з'ясовано, що державні виконавці Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ систематично порушували його право знати про проведення виконавчих дій, їхні строки і обсяги, ігнорували його право на отримання повної та об'єктивної інформації про хід виконавчих дій; повністю самоусунулися від роз'яснення йому як боржнику його права.

В своїх остаточних уточнених вимогах ОСОБА_2 просив суд:

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Мазници В. А. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з постановою державного виконавця Мазниці В. А. про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 02.09.2011 року;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Тарапатової Л.О. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з постановою про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 від 10 11.2011 року;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби

Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Кірібєєва І.І. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з актом опису й арешту майна (квартири) від 08.02.2013 року;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби

Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Кірібєєва І. І. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з постановою державного виконавця щодо призначення експерта/фахівця від 17.04.2013 року;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Грек І. І. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з актом переоцінки нерухомого майна від 26.11.2013 року;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби

Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Макаренко Д. С. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з актом додаткової переоцінки вартості нерухомого майна від 25.12.2013 року;

- визнати протиправною бездіяльність державних виконавців Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області щодо ухилення від звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 за його заявою від 25.12.2012 року №5286/07-20/11;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби

Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Макаренко Д.С. щодо порушення права боржника ОСОБА_2 на ознайомлення з постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 28.02.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність державних виконавців Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області щодо порядку оформлення документів виконавчого провадження;

- визнати неправомірними дії Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області у особі державного виконавця Макаренко Д.С. щодо надання 06.03.2015 року та 08.05.2014 року для ознайомлення боржникові ОСОБА_2 не всіх матеріалів виконавчого провадження (а.с. 138-140 том 2).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги (а.с.163-167 том 2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали та постановлення нової, якою просить задовольнити вимоги скарги в повному обсязі (а.с.184-191 том 2).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у скарзі вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Баглійському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходилось виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі № 2-920/11 від 08.08.2011 року, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агентство по збору боргів» заборгованості в сумі 54 929,06 грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи - 669,29 грн., а усього 55 598,35 грн. (а.с. 6 том 1).

02.09.2011 року державний виконавець Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, керуючись ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження», винес постанову про відкриття виконавчого провадження за №28702703, яка була надіслана рекомендованим листом з повідомленням на адресу боржника, що підтверджується повідомлення від 15.09.2011 року з поміткою про отримання ОСОБА_2 листа з постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7, 71 том 1).

Отже, боржник ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Також, зі справи вбачається, що державним виконавцем неодноразово направлялися вимоги та виклики на адресу боржника ОСОБА_2 Крім того, державні виконавці неодноразово виходили за місцем мешкання боржника ОСОБА_2 за адресю: АДРЕСА_1, але двері їм ніхто не відчиняв, що підтверджується відповідними актами державних виконавців від 31.01.2012 року (а.с.13, 150 том 1). 05.10.2012 року, 18.01.2013 року, 25.01.2013 року були здійснені повторні виходи за адресою, вказаною у виконавчому документі, про що складено акти державного виконавця та встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив, залишено виклики, що підтверджується відповідними актами державних виконавців від 05.10.2012 року (а.с. 137 том 1), від 18.01.2013 року (а.с. 125 том 1) та від 25.01.2013 року (а.с. 125 том 1).

10.11.2011 року державним виконавцем Баглійськоого ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, яка того ж дня супровідним листом за №19768 була відправлена стягувачу та божнику за адресою, вказаною у виконавчому документі (а.с. 53 том 1).

08.02.2013 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 (а.с. 60-63 том 1), копія якого була направлена на адресу боржника рекомендованим листом вих. №11/0731/1834 від 28.02.2013 року (а.с. 59 том 1). Проте, конверт повернувся до відділу з позначкою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується його копією (а.с. 69 том 1), також відділом надано копію реєстру відправок листа заявнику ОСОБА_2 (а.с. 50 том 1).

17.04.2013 року державним виконавцем на підставі ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені (а.с.58 том 1), копія якої була направлена для виконання експерту та сторонам до відома простою кореспонденцією. Після отримання висновку експертної оцінки майна ОСОБА_2 (вартість майна становила 74 490 грн.), 15.05.2013 року державний виконавець надіслав сторонам копію висновку оцінки вартості майна рекомендованим листом за №02/07-14/5759 від 15.05.2013 року (а.с. 56 том 1). Лист, направлений ОСОБА_2, повернувся до відділу з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 67 том 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

08.10.2013 року державним виконавцем на підставі ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» був складений акт переоцінки арештованого майна, яке було уцінено на 10%, вартість майна становила 67 041 грн. (а.с. 108 том 1), копія якого була направлена ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням. Проте, конверт повернувся до відділу з позначкою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується його копією (а.с.66 том 1).

Згідно ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем був складений акт переоцінки від 26.11.2013 року (а.с. 55 том 1), копія якого була направлена сторонам до відома.

У зв'язку з тим, що акт від 26.11.2013 року, складений ОСОБА_4, був з помилкою, державним виконавцем Макаренко Д.С. 25.12.2013 року складено акт переоцінки арештованого майна з виправленою помилкою, майно уцінено на 20%, вартість після уцінки склала з 67 041 грн. до 52 143 грн. (а.с. 54 том 1), копія якого була направлена сторонам до відома відповідно до супровідного листа № 02/07-14/14517 від 25.12.2013 року (а.с. 52 том 1).

28.02.2014 року державним виконавцем на підставі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 100 том 1), копія якої направлена ОСОБА_2 до відома простою кореспонденцією.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що боржнику ОСОБА_2 було відомо про виконавче провадження, оскільки він був присутній при описі та арешті майна - належного йому автомобіля, який було реалізовано. Боржнику неодноразово надсилались документи виконавчого провадження як рекомендованою, так і простою кореспонденцією, однак, боржник листи не отримував, що підтверджується повернутими листами з почтового відділення, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження та справи (а.с. 65-71 том 1), та копіями реєстрів відправок (а.с.49-51 том1). Боржнику було відомо про залишок боргу після реалізації автомобіля, оскільки він частково сплачував борг, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.156-160, 208 том 1). Крім того, 25.12.2012 року боржником було подано заяву до ВДВС (а.с. 126 том 1), в якій він просив звернути стягнення на його заробітну плату.

ОСОБА_2 перший раз з приводу ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження звернувся до державного виконавця лише 06.03.2014 року, що підтверджується його заявою (а.с.99 том 1) та державний виконавець не перешкоджав йому в цьому. Сам заявник ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні, що йому було відомо про виконавче провадження щодо стягнення з нього боргу на користь ТОВ «Агентство по збору боргів». Крім того, на той час був вже реалізований його автомобіль в межах даного виконавчого провадження.

Відмовляючи у звдоволенні вимог скарги про визнання протиправною бездіяльністі державних виконавців Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області щодо ухилення від звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 за його заявою від 25.12.2012р. №5286/07-20/11, суд 1 інстанції, посилаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати, виходив із того, що сума боргу по виконавчому провадженню перевищувала розмір трьох мінімальних заробітних плат, і у боржника було наявне нерухоме майно,а тому державний виконавець обґрунтовано не вчинив дій щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Крім того, згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», рішення повинно бути виконано на протязі 6 місяців з дня відкриття провадження. З заявами про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду боржник до суду не звертався, а тому державним виконавем були виконані всі необхідні дії для забезпечення повного виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині надання боржнику 06.03.2015 року та 08.05.2014 року для ознайомлення не всіх матеріалів виконавчого провадження, суд виходив із того, що дані вимоги належними та допустимими доказами не обґрунтовані та спростовуються матеріалами справи. Так, в своїй заяві від 08.05.2014 року (а.с.86 том 1) заявник посилається на те, що в матеріалах виконавчого провадження були відсутні конверти про направлення йому документів та поштові повідомлення про вручення. Разом з цим, ці твердження заявника спростовуються повернутими листами з почтового відділення, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 65-71 том 1) та копіями реєстрів відправок (а.с.49-51 том 1).

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності державних виконавців Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровській області щодо порядку оформлення документів виконавчого провадження, суд виходив з того, що заявник не зазначив, в чому саме полягає бездіяльність щодо порядку оформлення документів виконавчого провадження, якими доказами це підтверджуються.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 про визнати неправомірними дії державних виконавців щодо порушення його права на ознайомлення з документами, які містяться у виконавчому провадженні (постановами та актами), суд виходив із того, що ОСОБА_2 на підтвердження цих вимог не надано належних та допустимих доказів та не вказав, яким саме чином йому перешкоджали знайомитися з документами на які він посилається. При цьому питання щодо визнаня неправомірною бездіяльність державного виконавця у зв'язку з ненаправленням йому копій певних документів, не ставив.

Виходячи з наведеного, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_2

З вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, ухвала суду про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду, порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, підстав для визнання неправомірними дій та протиправною бездіяльність державних виконавців - не встановлено.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для скасування ухвали не встановлено і її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти.

Судді: