Номер провадження 2/754/6182/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з червня 2011 року по квітень 2016 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 Від спільного життя вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач, після припинення відносин з відповідачем дитина проживає разом з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо, протягом останніх шести місяців не надає коштів на утримання дитини.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач є працездатним та може сплачувати аліменти, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Позивач зазначила, що почала отримувати кошти від відповідача з літа 2017 року, до цього часу відповідач двічі сплатив по 500 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав в повному обсязі, однак, зазначив, що вимагає від отримувача аліментів повний звіт про використання коштів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд в судовому засіданні встановив, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.3).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідача він не може сплачувати аліменти на утримання дитини суду, не надано. Відповідач є працездатною особою. При таких обставинах суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує майновий стан відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей, інших утриманців.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

На підставі викладеного, з врахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягує з відповідач на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 28.09.2017 року.

Оскільки позов задовольняється, то, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПННОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 вересня 2017 року, з урахуванням сплачених коштів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя