У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, відмовлено.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм процесуального права. Вказує, що судом не враховано його клопотання про відкладення судового засідання по вказаній справі в зв'язку з погіршанням стану здоров'я чим обмежив його в цивільно-процесуальних правах як особи, що бере участь в зазначеній справі, а саме щодо можливої подачі додаткових доказів по справі та наданні пояснень.

Просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з її безпідставності.

На підтвердження такого висновку в ухвалі наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у трок до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Установлено, що постановами від 05.05.2014 року ВП №43161205, ВП №43161390, ВП №43161304 державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області Панчук І.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих листів від 25.02.2014 року виданих Рівненським міським судом про зобов'язання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 приміщенням пожежного депо по АДРЕСА_1 шляхом його звільнення.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Обґрунтовуючи свою скаргу скаржники покликались на те, що державний виконавець не мав правових підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки рішення суду про виселення їх із спірного приміщення відсутнє.

Однак із матеріалів справи вбачається, що скаржниками не було доведено, що оскаржувані ними дії та акти державного виконавця було прийнято і вчинено з порушенням норм чинного законодавства (ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки такі порушення, як відхилення клопотання скаржника та розгляд справи у його відсутності є неістотними і були усунуті судом апеляційної інстанції. За таких обставин не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують, зводяться до оскарження рішень суду по суті спору та переоцінки доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстав для його скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: