Справа № 285/2754/16-ц
провадження у справі № 2/0285/152/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..ОСОБА_1

секретаря……….........................ОСОБА_2

за участю сторін:

позивача………………………...ОСОБА_3

представника позивача………...ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_6

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачкиа, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 08.11.2014 року, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку просив залишити на вихованні з матірю.

В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачка не заперечила щодо розірвання шлюбу, зазначила, що більше одного року проживають з відповідачем окремо, почуття кохання між ними втрачено назавжди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2014 року, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідачка не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

У сімї немає перспективи возз'єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В судовому засіданні позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідачка, в свою чергу, не заперечила.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Місцем проживання неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_7 суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 08.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 394, розірвати.

Визначити місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.О.Літвин