АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника позивача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6, Перша Полтавська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визначення часток, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 році ОСОБА_5 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням заяви від 21.12.2016 року /а.с.105 т. 2/, просив визначити частки у праві спільної власності на кв.№3 у будинку №5 по вул.Комсомольській у м.Полтаві Намаки ОСОБА_8, померлої 19.08.2012 року, та ОСОБА_9, який помер 19.08.2014 року, - по ? частині. Посилаючись на прийняття у встановлений законом строк та порядку спадщини після смерті матері ОСОБА_10, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину вказаної квартири .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по ? частини кожному: ОСОБА_10 (яка померла 19 серпня 2012 року) та ОСОБА_9 (який помер 19 серпня 2014 року).

Визнано за ОСОБА_5 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, яка померла 19 серпня 2012 року, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2, житловою площею 47,5 кв.м., загалною площею 68 кв.м., що складається з кімнати (2) площею 20,4 кв.м., кімнати (3) площею 15,4 кв.м., кімнати (8) площею 11,7 кв.м., коридору (1) площею 6 кв.м.,шафи (4) площею 0,7 кв.м., шафи (5) площею 1,5 кв.м., санвузла (6) площею 3,2 кв.м., кухні (7) площею 6,9 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 4256 грн. 90 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що районним судом не взято до уваги її заяву про застосування строків позовної давності відносно позовних вимог ОСОБА_5 про визначення часток співвласників спірної квартири, який має обчислюватися від дня смерті ОСОБА_10, тобто з 19.08.2012 року, тому в задоволенні позову необхідно відмовити за спливом строку позовної давності.

Вважає, що місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, визнавши за позивачем права власності на 1/6 частину спірного житла, тоді як ухвалою суду залишено без розгляду позовну вимогу в частині визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 2/3 частини квартири.

Заперечує висновок суду, що третя особа ОСОБА_6 (донька померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_9А.) проживала у спадковій квартирі на день смерті матері, посилаючись на чинне рішення Октябрського районного суду м.Полтави, яким ОСОБА_6 визнано такою, що не проживає у вказаному житлі з вересня 2011 року.

Не погоджується з розміром стягнутих на користь позивача судових витрат, розподіл яких не відповідає вимогам ст.88 ЦПК України. Оскільки на користь позивача винесено рішення про визнання права власності лише на 1/6 частину квартири, вартість якої складає 54708,33грн. (328 250 : 6), тому розмір судового збору, що підлягає стягненню, складає мінімальну ставку 0,4 мінімальної зарплати, або 551,20 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 30 червня 1992 року ОСОБА_9 придбав квартиру № 3 в будинку літ.»А-5» по вул. Комсомольській і м. Полтавана підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою полтавської держаною нотаріальною конторою за р. № 1-4700. /а.с. 13-15/

Вказана квартира придбана у шлюбі із ОСОБА_10, а тому відповідно до ст.22 КпШтС України належить до спільної сумісної власності подружжя.

19 серпня 2012 року померла ОСОБА_10 /а.с.9/

У передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до Першої Полтавської нотаріальної контори звернувся син покійної - ОСОБА_5 та 01 лютого 2013 року заведена спадкова справа №51/2013. /а.с.189-190 т.1/

Відповідно до інформації, викладеній в довідці №2569 від 14.11.2014 року КП «ЖЕО №2», на день смерті спадкодавця у кв.№3 по вул. Комсомольській, 5, у м.Полтаві були зареєстровані дочка ОСОБА_6 та чоловік ОСОБА_9. /а.с.198 т.1/

19.08.2014 року помер ОСОБА_9, який 25 жовтня 2013 року все належне йому майно заповів повністю онуці ОСОБА_2./а.с.10, 64 т.1 /

02.03.2015 року за №№ 457/02-31 Першою Полтавської нотаріальної конторою винесена постанова про відмову ОСОБА_5 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв.№3 по вул. Комсомольській, 5, у м.Полтаві після смерті ОСОБА_10, оскільки не надано необхідні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно на імя останньої. / а.с.16 т.1/

Того ж дня Першою полтавською державною нотаріальною конторою винесена постанова № 458/02-31 про відмову ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9, оскільки наявний заповіт, яким останній заповів все належне йому майно онуці ОСОБА_10В./ а.с.52 т.1/

Задовольняючи позовні вимоги , районний суд виходив з того, що спірна квартира придбана ОСОБА_9 в період шлюбу з ОСОБА_10, а тому вона є спільним майном подружжя, частки в якому є рівними та складають по ? частині. Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаної квартири, спадкоємцями першої черги за законом є чоловік ОСОБА_9, син ОСОБА_5, донька ОСОБА_6, які прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому позивач має право в порядку спадкування на 1/6 частину квартири.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/6 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті 18/9.08.2012 року матері ОСОБА_10 рішення в цій частині є обгрунтованим на підставі повного зясування обставин справи та дотриманням норм спадкового права.

В той же час рішення першої інстанції в частині визначення за померлими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 часток у спільній сумісній власності на спірну квартиру є помилковим, так як судом вирішено питання про права осіб, які не є сторонами у справі та у звязку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності (відповідно до частини 4 статті 25 ЦК України їхня цивільна правоздатність припинилася).

За таких обставин належним способом захисту спадкових прав споживача є вимога про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, в тому колегія суддів визнає за необхідне скасувати рішення в частині визначення часток за померлими та відмовити в цій частині позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для застосування строків позовної давності до вимог про визначення часток у праві спільної власності на квартиру - є неспроможними, оскільки не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За нормами ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має протягом шести місяців подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1298 ЦК України встановлює строк видачі свідоцтва про право на спадщину - після шести місяців з часу відкриття спадщини та не обмежує цей строк.

Отже підстави для застосування правил позовної давності в даному спорі відсутні.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідачки щодо преюдиційності у даному спорі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 березня 2013 року, яким визнано ОСОБА_6 з неповнолітніми дітьми такими, що втратили право користування квартирою по вул.Комсомолсьькій,5 в м.Полтаві у звязку з відсутністю в ній понад шість місяців без поважних причин./а.с.67/

Як убачається з копії вказаного рішення, воно набрало чинності 29.03.2013 року, а тому саме з цієї дати ОСОБА_6 є такою, що втратила право користування спірною квартирою, тоді як на день відкриття спадщини день смерті матері ОСОБА_10 19.08.2012 року вона була зареєстрована у спадковій квартирі, а отже на неї має поширюватися норма ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відсутні докази подання нею заяви про відмову від спадщини.

Не заслуговують також на увагу доводи апеляційної скарги про вихід суду за межі позовних вимог, оскільки не ґрунтуються на фактичних обставинах.

Як убачається з позовної заяви, ОСОБА_5 заявив про визнання за ним права власності на 1/6 частину квартири після смерті матері та на 2/3 частини квартири після смерті батька./а.с.5 т.1/ Ухвалою Октябрського райсуду м.Полтави від 21.12.2016 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_5 в частині позовних вимог про визнання недійсним заповіту та про визнання права власності на 2/3 частини квартири в порядку спадкування після смерті батька./а.с.109 т.2/.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив позов в межах заявлених та підтриманих в судовому засіданні позивачем позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом ст.88 ЦПК України при розподілі судових витрат, то колегія суддів з цими доводами погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів залишає без змін рішення в частині визнання за позивачем права власності на 1/6 частину спадкової квартири, вартість якої на момент подачі позову складала 328 250 грн., а вартість 1/6 54 708,33 грн. ( 328 250 : 6), тому ставка судового збору за вказану позовну вимогу повинна становити не менше 0,4 мінімальної зарплати, тобто 551,20 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині визначення часток та в частині стягнення судових витрат підлягає скасуванню, в іншій частині необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст.314, 316,317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про визначення частки в спільній сумісній власності на квартиру та в частині стягнення судових витрат скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визначення частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по ? частини кожному: ОСОБА_10, яка померла 19 серпня 2012 року, та ОСОБА_9, який помер 19 серпня 2014 року, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді: /підписи/ ОСОБА_11

ОСОБА_12

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1