провадження 2/331/61/2017
справа 331/4433/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 лютого 2017 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Смолки І.О.,
при секретарі Качан К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення частки спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкування,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18 липня 2015 року помер його батько ОСОБА_6. У встановлений строк позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальних органів. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.08.2015 р. заведено спадкову справу №67/2015. Крім ОСОБА_1 спадкоємцем 1-ї черги після смерті батька є неповнолітній брат ОСОБА_1 - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якого представляє позивач ОСОБА_2
До складу спадкового майна входить частка квартири АДРЕСА_1 (Шкільній) у ОСОБА_9.
Згідно свідоцтва про право власності на житло зазначена квартира належить: ОСОБА_10, дідусю ОСОБА_1, ОСОБА_3 - батькові їх батька, який помер 08.01.2011 року; ОСОБА_4 - бабусі, та ОСОБА_11 - дядькові на праві спільної сумісної власності.
ОСОБА_12 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_10, померлого 08.01.2011 року, але при житті не оформив спадкових прав. ОСОБА_5, хоча і не звертався за прийняттям спадщини після смерті свого батька ОСОБА_10, але на момент його смерті 08.01.2011 року проживав разом із спадкодавцем. ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_10 не приймала, шлюб між ними був розірваний, звернулась до нотаріальної контори із заявою про визначення на ім'я померлого 08.01.2011 р. ОСОБА_10 1/3 частку квартири для оформлення спадщини, виходячи із рівності часток.
Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 було роз'яснено, що частка квартири, що є спадковим майном, не встановлена, а встановити її між спадкоємцями неможливо, оскільки один із спадкоємців - ОСОБА_6 помер, в зв'язку з чим необхідно для вирішення цих питань звернутись до суду.
Співвласники спадкової квартири ОСОБА_10, померлий 08.01.2011 р., ОСОБА_4, та ОСОБА_4 володіли нею в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожний.
Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадщину - 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м.Запоріжжі, прийняли: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожний.
Після смерті ОСОБА_12 18.07.2015 р. позивач ОСОБА_1 та його неповнолітній брат ОСОБА_3 прийняли спадщину, яка складалася з 1/6 частки квартири АДРЕСА_3 (Шкільній) у м.Запоріжжі в рівних частках, тобто по 1/12 частці кожний.
Позивачі просять суд визначити, що розмір спадкового майна після смерті ОСОБА_10, померлого 08.01.2011 року, складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м.Запоріжжі.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м. Запоріжжі.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м. Запоріжжі.
У судовому засіданні позивачі позов підтримали у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з»явились, хоча належним чином булі сповіщені про судове засідання, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомили. Від ОСОБА_4 в матеріалах справи є заява, в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутності, з позовом згодна.
Виходячи з наведеного, матеріалів справи, зі згоди позивачів і на підставі ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким,що підлягає задоволенню, з наступних підстав:
судом встановлено, що 18 липня 2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 20.07.2015 р. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 20.08.2015 р. заведено спадкову справу №67/2015. Спадкоємцями 1-ї черги після смерті ОСОБА_6 є його діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та мати відповідач по справі ОСОБА_4 У встановлений строк позивачі прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальних органів. Згідно спадкової справи, ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 на користь його дітей позивачів по справі (аркуш спадкової справи 11).
До складу спадкового майна входить частка квартири АДРЕСА_1 (Шкільній) у ОСОБА_9.
Згідно свідоцтва про право власності на житло зазначена квартира належить: ОСОБА_10, який помер 08.01.2011 року; ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності.
ОСОБА_12 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_10, померлого 08.01.2011 року, але при житті не оформив спадкових прав. ОСОБА_5, хоча і не звертався за прийняттям спадщини після смерті свого батька ОСОБА_10, але на момент його смерті 08.01.2011 року проживав разом із спадкодавцем. ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_10 не приймала, шлюб між ними був розірваний, звернулась до нотаріальної контори із заявою про визначення на ім'я померлого 08.01.2011 р. ОСОБА_10 1/3 частку квартири для оформлення спадщини, виходячи із рівності часток.
Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 було роз'яснено, що частка квартири, що є спадковим майном, не встановлена, а встановити її між спадкоємцями неможливо, оскільки один із спадкоємців - ОСОБА_6 помер, в зв'язку з чим необхідно для вирішення цих питань звернутись до суду.
Співвласники спадкової квартири ОСОБА_10, померлий 08.01.2011 р., ОСОБА_4, та ОСОБА_4 володіли нею в рівних частках, тобто по 1/3 частці кожний.
Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадщину - 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м.Запоріжжі, прийняли: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 1/6 частці кожний.
Після смерті ОСОБА_12 18.07.2015 р. позивач ОСОБА_1 та його неповнолітній брат ОСОБА_3 прийняли спадщину, яка складалася з 1/6 частки квартири АДРЕСА_3 (Шкільній) у м.Запоріжжі в рівних частках, тобто по 1/12 частці кожний. ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилась.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Згідно із ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В ст. 370 Цивільного кодексу України йдеться мова про право власників на виділ частки у майні, яке знаходиться у спільній сумісній власності. Крім того, відповідно до ст.ст. 356 та 357 Цивільного кодексу України, у випадку визначення часток у майні, що знаходиться у спільній сумісній власності, частки власників майна у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено угодою між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України).
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та батьки.
Приймаючи до уваги викладене і те, що ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилась, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним, вимоги законними, тому позов задовольняє.
Керуючись ст.ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.150 Житлового Кодексу України, ст.ст. 16 ч.2 п.1, 356, 357, 370, 392, 1216-1218, 1261 Цивільного Кодексу України, суд
Визначити, що розмір спадкового майна після смерті ОСОБА_10, померлого 08.01.2011 року, складає 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у ОСОБА_9.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м.Запоріжжі.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 (Шкільній) у м.Запоріжжі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Смолка І.О.