Справа № 214/2500/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення комісійної судово-медичної експертизи

06 березня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивачів та третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулись до суду з позовною заявою 25.04.2016 року, в якій просять суд: стягнути з відповідача КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР на користь ОСОБА_1 206 700 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР на користь ОСОБА_5 62 010 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; відшкодувати позивачам понесені судові витрати.

В обґрунтування предявлених вимог вказують, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_7, а ОСОБА_5 їх син. З ОСОБА_7 вони проживали разом однією сімєю з 12.11.1993 року дати реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 до жовтня 2015 року. 13.10.2015 року ОСОБА_7 помер під час перебування на стаціонарному лікуванні в ДЗ «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг Головний» ДП «Придніпровська залізниця», в подальшому реорганізованому та переданому КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР. Як встановлено під час його посмертного дослідження КЗ «Дніпропетровське обласне патолого-анатомічне бюро» основне його захворювання - «ятрогенна патологія», яка виникла в результаті помилки лікарів під час проведення його операції. Внаслідок зазначених протиправних дій відповідача, втратою близької для них людини, їм спричинена моральна шкода, яка виразилась в їх психологічних переживаннях, необхідності зміни звичного способу життя після втрати ОСОБА_7 як голови сімї. Вважаючи справедливою сумою відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 206 700 грн., а ОСОБА_5 62 010 грн., вони просять стягнути її з відповідача на їх користь в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3, кожен окремо, предявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Крім того позивач ОСОБА_1, будучи допитаною в якості свідка, показала, що, на її думку, смерть її чоловіка ОСОБА_7 виникла внаслідок помилки лікарів під час проведення операції, оскільки напередодні операції з ним не провели бесіду стосовно наявного у нього профзахворювання дихальної системи. Перед операцією вона ходила разом з чоловіком здавати аналізи в Криворізькій лікарні №5, де на той момент вона працювала на громадських засадах медичною сестрою від «Червоного хреста»; МРТ вони робили в лікарні імені Філатова. Аналіз на пробу печінки вони не здавали у звязку з відсутністю реактивів, хоча у ОСОБА_7 печінка працювала з порушеннями протягом останніх 2-х років, відмітку «норма» поставили від руки. До операції вона самостійно робила чоловікові внутрішньомязово інєкції медпрепарату «Спазмалгон», який відпускається в аптеках без рецепту. Коли вона прийшла до моргу, патологоанатом, який проводив розтин її чоловіка, запропонував їй зробити висновок, що смерть ОСОБА_7 настала у звязку із загостренням профзахворювання, однак такий висновок не надалось можливим зробити. Після надання рецензії на протокол розтину начальник КЗ «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» ОСОБА_8 їй повідомив, що смерть ОСОБА_7 настала через помилку лікарів. Якби вона отримала кошти після смерті чоловіка як регресника, то до суду не зверталась би. Про супутні послуги її чоловіка лікарі нічого не питали, а проведення операції призначили швидко.

Не визнаючи предявлені вимоги, представник відповідача КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР ОСОБА_9 подав заперечення проти позову (а.с.16-17), в яких посилався на відсутність вини лікарів у смерті ОСОБА_7, а також доказів в підтвердження її наявності, а тому посилання позивачів на вказані обставини вважав неаргументованими. Підтвердив факт смерті ОСОБА_7 під час перебування на стаціонарному лікуванні в ДЗ «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг Головний» ДП «Придніпровська залізниця», однак від загострення його хвороби, а не від некваліфікованих дій лікарів.

Позицію відповідача, викладену в запереченнях проти позову, підтримав в ході судового розгляду справи представник відповідача адвокат ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що він працював в КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР лікарем-анестезіологом близько 20 років. ОСОБА_7 поступив до лікарні з діагнозом сечокамяна хвороба в фазі латентного захворювання, хронічна ниркова недостатність, пиловий бронхіт середньої тяжкості з бронхіальною астмою, ішемічна хвороба серця, дихальна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. Йому було зроблено загальні аналізи, проведено повне обстеження, на підставі попередньо поданої заявки ним особисто проведено огляд пацієнта на предмет оперативного лікування проведення ургентної операції, оскільки за своїм тяжким станом та існуванням загрози життю ОСОБА_7 потребував термінового оперативного втручання. Вибір анестезії здійснювався з урахуванням діагнозу пацієнта, його історії хвороби та наявних супутніх патологій; доцільності проведення загальної анестезії він не вбачав, а тому йому зробили місцеву (регіональну) спинномозкову анестезію. Наприкінці проведення операції у ОСОБА_7 виникли ускладнення бронхеоспазм, порушення надходження кисню в кров, газообміну, що могло виникнути через дію будь-якого алергену, що міститься в повітрі та від обраного виду анестезії не залежить. Лікарі зробили пацієнту серцево-судинну реанімацію, ввели гормони, але позитивного результату це не дало, ОСОБА_7 помер, зупинку його серця констатовано о 13.30 годин. Зазначив, що поняття «ятрогенна патологія» мовою медицини означає смерть пацієнта з вини лікарів.

Свідок ОСОБА_11 показала, що з позивачем ОСОБА_1 вони перебувають в дружніх стосунках близько 15 років. Приблизно восени 2015 року чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_7 дуже захворів, а під час проведення йому операції помер. Про те, що у хворого було захворювання легень, через що він отримав регрес у звязку з профзахворюванням як шахтар, лікарів напередодні операції повідомляли. Смерть ОСОБА_7 його дружина, син ОСОБА_5 дуже тяжко перенесли, отримали душевну травму.

Допитаний в якості свідка лікар-уролог ОСОБА_12 показав, що він надавав медичну допомогу ОСОБА_7, який поступив до лікарні 13.10.2015 року із сечокамяною хворобою із показами, які визначали необхідність невідкладного лікування. Перед операцією ОСОБА_7 провели повне обстеження компютерною томографією, зроблений ряд амбулаторних аналізів, досліджений анамнез попередніх хвороб, історії хвороби. Під час розмови з пацієнтом останній повідомив лікарям, що він хворів хронічною хворобою легенів. Протипоказань до оперативного втручання на момент його огляду не було, операцію планувалось проводи малоінвазивним методом. Жодних технічних ускладнень під час проведення уретроуреноскопії, ендоскопічного втручання зі стентуванням правої нирки не було, після чого лікар покинув операційну та залишив пацієнта під наглядом анестезіолога. Пізніше лікар-анестезіолог повідомив, що у ОСОБА_7 виник тотальний бронхеоспазм на фоні хронічного захворювання легенів, що викликало ускладнення та призвело до його смерті. Рішення про проведення регіональної анестезії приймав лікар-анестезіолог. Під час операції ускладнень стосовно урології не виникало, пацієнт перебував у свідомості, ятрогенії не могло виникнути на фоні загострення хвороби. Про проведення трахеостемії для відновлення дихання пацієнта йому нічого не відомо, її особисто він не проводив, оскільки проведення трахеостенії та інших реанімаційних заходів належить до компетенції лікаря-анестезіолога. Із обладнання, яке було в операційній та застосовувалось для відновлення життєвих функції ОСОБА_7, він прийшов до висновку, що трахеостемія не застосовувалась.

До початку розгляду справи по суті представник позивачів ОСОБА_3 подав клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи (а.с.40-41), в якому просить суд з метою доведеності обставин настання смерті ОСОБА_7, померлого 13.10.2015 року, внаслідок помилки лікарів ДЗ «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг-Головний» ДП «Придніпровська залізниця», правонаступником якого є КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР, просить суд призначити по справі комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Комунальному закладу охорони здоровя «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська 14). На вирішення експертів просить суд поставити наступні питання:

1.Чи відповідали дії працівників ДЗ «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг-Головний» ДП «Придніпровська залізниця», правонаступником якого є КЗ «Криворізька міська лікарня №10» КМР, під час надання медичної допомоги хворому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 13.10.2015 року, усім діючим медичним нормам та правилам, а також загальній практиці надання подібної допомоги? Якщо не відповідали, то у чому саме та чи перебувають вони у причинному звязку зі смертю ОСОБА_7, яка настала 13.10.2015 року?

2.Чи обґрунтована позиція начальника КЗ «Дніпропетровське обласне патологоанатомічне бюро» ОСОБА_8, викладена в Рецензії на протокол дослідження №10 від 14.10.2015 року трупу померлого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що основним захворюванням є ятрогенна патологія?

Крім того, в клопотанні представник позивачів зазначив, що у випадку, якщо представник відповідача надасть клопотання про доповнення переліку запитань, покласти на останнього обовязок по сплаті за її проведення у відповідній частині.

Для проведення експертизи позивач ОСОБА_1 надала гістологічні матеріали від трупа ОСОБА_7 - препарати зі шматочками внутрішніх органів, що були відібрані при дослідженні трупа.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_3, діючи як представник в її інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6, клопотання про призначення експертизи підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_13 не заперечував проти призначення по справі комісійної судово-медичної експертизи, однак запропонований представником позивача перелік питань просив доповнити наступними:

1.Чи були будь-які порушення методики проведення операції?

2.Чи були будь-які протипоказання для проведення операції, виходячи з наданої лікарем первинної інформації (результатів аналізів, пояснень пацієнта ОСОБА_7М.)?

3.Чи могло впливати на прийняття лікарем рішення про проведення операції надання недостовірних даних аналізів?

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши вимоги клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, яка як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об'єктивному дослідженню обставин справи, постановленню законних та обґрунтованих судових рішень, на чому акцентує увагу Верховний Суд України в Постанові Пленуму №8 від 30.05.1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах".

Як слідує з п.4 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, комісійні судово-медичні експертизи проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів суду в

правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення правильності надання

медичної допомоги у випадках притягнення до відповідальності медичних працівників за "професійні правопорушення".

Враховуючи те, що клопотання про призначення експертизи подано представником позивачів ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті, керуючись визначеними ЦПК України принципами добросовісності, обєктивності, суд приходить до висновку про прийнятність клопотання, а з огляду на характер спірних правовідносин та доцільність проведення комісійної судово-медичної експертизи з метою встановлення причини настання смерті ОСОБА_7, у тому числі перевірки аргументів позивачів щодо вини в її настанні внаслідок помилки лікарів, необхідність його задоволення.

При визначенні кола запитань, які слід поставити на вирішення перед експертами, суд керується положеннями ч.3 ст.143 ЦПК України, яка передбачає право осіб, які беруть участь у справі, подавати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст запитань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом.

Запропоновані представником позивачів запитання суд вважає обґрунтованими та доцільними, однак, на думку суду, питання щодо причини настання ятрогенної патології у ОСОБА_7, суд вважає за необхідне викласти наступним чином: Чи могло бути викликано настання смерті ОСОБА_7 13.10.2015 року в результаті ятрогенної патології під час проведення операції, якщо так, то яка конкретно причина виникнення ятрогенної патології (ускладнення основного захворювання, сама первісна причина смерті, патологічні процеси, незвичайні реакції, обумовлені медичним впливом в ході обстеження хворого, виконання діагностичних та профілактичних процедур, помилкові або неадекватні дії лікарів, несприятливі наслідки лікувальних або діагностичних заходів і маніпуляцій, заходів, виконуваних по помилкового діагнозу, ускладнення лікарської терапії, вибір виду анестезії, тощо)?

Питання представника позивача в частині надання оцінки позиції доцента ОСОБА_14 по рецензії на протокол дослідження №10 від 14.10.2015 року суд відхиляє, оскільки його заявлення суперечитиме принципу обєктивності експертів при наданні на нього відповіді, в той час як суд вправі самостійно надати оцінку вказаному доказові в сукупності з іншими доказами на його належність, допустимість та достатність у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по справі.

Запропоновані представником відповідача питання, на думку суду, є недостатньо повними та обґрунтованими, а тому суд вважає за необхідне їх конкретизувати із викладенням наступним чином:

1.Чи були будь-які протипоказання для проведення операції ОСОБА_7, виходячи з наданої лікарям первинної медичної інформації та проведеного анамнезу хворого (у тому числі результатів наданих попередніх аналізів, пояснень ОСОБА_7, історії його хвороби, вікових особливостей тощо)?

2.Чи могли вплинути на прийняття лікарем рішення про проведення операції ОСОБА_7 надання йому недостовірних даних попередніх аналізів?

3.Чи могло надання недостовірних даних аналізів спровокувати ускладнення, під час яких настала смерть ОСОБА_7 під час проведення операції, якщо так, то конкретно яких саме?

Питання представника відповідача стосовно визначення наявності порушень методики проведення операції ОСОБА_7 суд відхиляє, оскільки за своїм змістом воно дублюється із першим питанням, заявленим представником позивачів.

Втім, з метою отримання повного висновку експертизи, суд вважає за доцільне вказаний вище перелік питань доповнити наступним: Чи був достатнім обсяг наданих лікареві попередніх аналізів, без проведення печінкової проби, для прийняття рішення про можливість проведення йому операції із застосуванням регіональної анестезії?

З урахуванням положень ч.2 ст.86 ЦПК України та ініціювання питання проведення експертизи стороною позивачів з метою доведеності перед судом предявлених ними вимог, суд вважає за необхідне оплату за проведення комісійної судово-медичної експертизи покласти на позивачів, а її проведення доручити Комунальному закладу охорони здоровя «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», як про це заявлено представником позивачів в клопотанні, з урахуванням відсутності заперечень щодо визначення експертної установи з боку представника відповідача.

Пропорційність покладення витрат за проведення експертизи, виходячи з обсягу заявлених додатково іншою стороною по справі питань, діючим цивільно-процесуальним законодавством України не передбачена.

Оскільки проведення по справі експертизи перешкоджає подальшому розгляду судом справи та потребує значного часу з огляду на характер її складності, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час її проведення відповідно до п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.143, 168, 202 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_5 ОСОБА_3 про призначення комісійної судово-медичної експертизи задовольнити.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

1.Чи відповідали дії працівників Державного закладу «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг - Головний» Державного підприємства «Придніпровська залізниця», правонаступником якого є КЗ «Криворізька міська лікарня №10» Криворізької міської ради, під час надання медичної допомоги хворому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 13.10.2015 року, усім діючим медичним нормам та правилам, а також загальній практиці надання подібної допомоги? Якщо не відповідали, то у чому саме та чи перебувають вони у причинному звязку зі смертю ОСОБА_7, яка настала 13.10.2015 року?

2.Чи могло бути викликано настання смерті ОСОБА_7 13.10.2015 року в результаті ятрогенної патології під час проведення операції, якщо так, то яка конкретно причина виникнення ятрогенної патології (ускладнення основного захворювання, сама первісна причина смерті, патологічні процеси, незвичайні реакції, обумовлені медичним впливом в ході обстеження хворого, виконання діагностичних та профілактичних процедур, помилкові або неадекватні дії лікарів, несприятливі наслідки лікувальних або діагностичних заходів і маніпуляцій, заходів, виконуваних по помилкового діагнозу, ускладнення лікарської терапії, вибір виду анестезії, тощо)?

3.Чи були будь-які порушення методики проведення операції ОСОБА_7 13.10.2015 року?

4.Чи були будь-які протипоказання для проведення операції, виходячи з наданої лікарем первинної інформації (результатів аналізів, пояснень пацієнта ОСОБА_7)?

5.Чи могло впливати на прийняття лікарем рішення про проведення операції надання недостовірних даних аналізів?

6.Чи могло надання недостовірних даних аналізів спровокувати ускладнення, під час яких настала смерть ОСОБА_7 під час проведення операції, якщо так, то конкретно яких саме?

7.Чи був достатнім обсяг наданих лікареві попередніх аналізів, без проведення печінкової проби, для прийняття рішення про можливість проведення ОСОБА_7 операції із застосуванням регіональної анестезії?

Проведення експертизи доручити Комунальному закладу охорони здоровя «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська 14).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Для проведення експертизи надати матеріали цивільної справи № 214/2500/16-ц, оригінали медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 № НОМЕР_1 «Відділкова лікарня станції Кривий Ріг Головний» ДП «Придніпровська залізниця» та медичної карти амбулаторного хворого за №07/406, гістологічні матеріали від трупа ОСОБА_7 препарати зі шматочками внутрішніх органів, що були відібрані при дослідженні трупа (12 різнорідних зразків), надані позивачем ОСОБА_1, опечатані та скріплені печаткою суду.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивачів ОСОБА_1 (засоби звязку: тел. 067-907-41-96, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Спаська 5/34), ОСОБА_5 (засоби звязку: тел. 097-67-62-857, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Спаська 5/34).

Попередити позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5, що відповідно до ч.2 ст.86 ЦПК України у разі не оплати судової експертизи у встановлений судовим експертом строк, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

На ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі може бути подана апеляційна скарга протягом 5 (п'яти) днів з дня проголошення ухвали. В іншій частині ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з дня її проголошення.

Суддя Євтушенко О.І.