Номер провадження 2/754/56/17
Справа №754/7429/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Журавської О.В.

за участю секретаря - Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталія Юріївна, П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування, довіреності, припинення права власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом, вимоги якого збільшувались в процесі судового розгляду, до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання довіреності та договору дарування недійсними, припинення права власності відповідача, визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частину АДРЕСА_1, 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 1/3 частину автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, 1/3 частину причепу одноосьового, номерний знак НОМЕР_2 1982 року випуску, номер рами НОМЕР_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_6 Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом після його смерті є його донька (позивач), син ОСОБА_3, який відмовився від своєї частки у спадщини на користь позивача, дружина померлого (відповідач). Після заведення спадкової справи стало відомо про наявність договору дарування від 18.09.2015 р., у відповідності до якого ОСОБА_4 на підставі довіреності, виданої ОСОБА_6 подарувала ? частину спірної квартири відповідачу по справі. Позивач зазначає, що померлий ОСОБА_6 не підписував довіреність, видану на ім'я ОСОБА_4 на підставі якої відповідачу була подарована частина квартири, оскільки перебував в тяжкому стані. Крім того вважає, що домоволодіння в с. Стара Оржиця є спільною сумісною власністю відповідача та ОСОБА_6, а отже його частина входить до складу спадщини.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову та заяви про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в них. Зазначав також, що висновок експерта є завідомо неправдивим.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина до складу якої входить лише автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску та причеп одноосьовий, номерний знак НОМЕР_2 1982 року випуску, номер рами НОМЕР_3. Іншого майна померлий до моменту своєї смерті не мав. Щодо вимог позивача про визнання довіреності та договору дарування недійсними зазначила, що вони є необґрунтованими та не доведеними, оскільки померлий мав намір подарувати їй свою частину квартири у зв'язку з чим й видав на ім'я ОСОБА_4 довіреність. Вказала, що домоволодіння в с. Стара Оржиця є її приватною власністю, оскільки хоч і придбане в період шлюбу, однак за її особисті кошти. Щодо спадкування позивачем 1/3 частини від складу спадкового майна, зазначає що в цій частині спору про право між сторонами не існує.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засідання проти вимог позову в частині визнання недійсними довіреності та договору дарування заперечувала, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи - П'ятнадцятої Київської державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Спадкоємцями після померлого ОСОБА_6 є його донька ОСОБА_1, син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2

Відомостей щодо наявності інших спадкоємців Спадкова справа №1474/2014, надана на ухвалу суду П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, не містить.

У відповідності до заяви ОСОБА_3, наявної в матеріалах спадкової справи, останній відмовився від своєї частини в спадку після померлого ОСОБА_6 на користь дочки спадкодавця ОСОБА_1

У відповідності до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на момент смерті ОСОБА_6 на праві власності належав автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску та причеп одноосьовий, номерний знак НОМЕР_2 1982 року випуску, номер рами НОМЕР_3.

Щодо позовних вимог про визнання довіреності та договору дарування недійсними суд зазначає наступне.

У відповідності до договору дарування ? частини квартири від 18.09.2014 р., ОСОБА_6, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. 16.09.2014 р. за реєстровим №4496, діє ОСОБА_4 передав безоплатно ОСОБА_2 ? частину АДРЕСА_1.

Згідно з довіреністю від 16.09.2014 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником з питань оформлення договору дарування належної йому ? частини АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи вказані позовні вимоги, позивач посилається на те, що померлий ОСОБА_6 не підписував довіреність від 16.09.2014 р., у зв'язку з чим ОСОБА_4 не мала повноважень для укладання договору дарування частини спірної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, а в силу ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Для вирішення питання з приводу підпису у довіреності, по справі 28.09.2015 р. призначалася посмертна почеркознавча експертиза, згідно з висновками якої від 11.11.2015 р. №1467 підпис від імені ОСОБА_6, зображення якого міститься в графі «підпис» електрофотокопії Довіреності від 16.09.2014 р., складеної від імені ОСОБА_6, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., виконаний самим ОСОБА_6 Рукописний запис «ОСОБА_6.», зображення якого міститься в графі «Підпис» електрофотокопії Довіреності від 16.09.2014 р., складеної від імені ОСОБА_6, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., виконаний самим ОСОБА_6

За клопотанням сторони позивача 19.07.2016 р. судом повторно призначена судово-почеркознавча експертиза, у відповідності з висновком від 16.12.2016 р. №12492/12493/16-32 якої:

- підпис від імені ОСОБА_6, у рядку «підпис» у Довіреності, складеній від імені ОСОБА_6, посвідченій 19.09.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., зареєстрованій в реєстрі за №4496 (бланк НАА №561294), виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів.

- підпис від імені ОСОБА_6 та рукописний запис «ОСОБА_6.» у рядку «Підпис» у довіреності, складеній від імені ОСОБА_6, посвідченій 19.09.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., зареєстрованій в реєстрі за №4496 (бланк НАА №561294), виконано самим ОСОБА_6 при впливі на нього збиваючих факторів природного характеру, до яких, зокрема, відноситься хворобливий стан виконавця, який впливає на письмово-руховиі функції організму.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів недійсності вказаної довіреності та договору дарування, та також не зазначено обставин та доказів того, що надані експертами висновки є завідомо неправдивими та проведеними з порушенням норм діючого законодавства України, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_2 слід зазначити наступне.

На підставі вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно положень ст.57 Сімейного кодексу України, не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

У відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2008 р., під час перебування в шлюбі з ОСОБА_6, відповідач купила житловий будинок по АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що вказаний житловий будинок придбаний відповідачем під час перебування її в шлюбі з померлим ОСОБА_6, у зв'язку з чим він є спільною сумісною власністю подружжя та його частина входить до складу спадщини після померлого.

При цьому сторона відповідача зазначила суду, що вказаний будинок придбала за особисті кошти, у зв'язку з чим він є її приватною власністю.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.04.2007 р. відповідач є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_7: ? частини житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3; ? частини земельної ділянки пл. 0, 147 гектарів, кадастровий НОМЕР_4, що розташована по АДРЕСА_3.

У відповідності до договору купівлі-продажу садиби від 26.02.2008 року, відповідач разом з ОСОБА_8 продали належну їм на праві власності земельну ділянку та житловий будинок за ціною 292 900 грн.

Відповідач від продажу належної їй частки в майні отримала кошти в розмірі 146 450 грн., тобто половину він ціни майна.

Як вбачається з договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, останній було укладено 14.03.2008 р., тобто менше ніж через місяць після продажу відповідачем частини вище зазначеного майна.

З огляду на вказане, враховуючи проміжок часу після продажу відповідачем належного їй на праві приватної власності майна та купівлі спірного житлового будинку, не надання стороною позивача доказів участі померлого ОСОБА_6 в купівлі спірного будинку, а також доказів того, що спірне майно придбане за спільні кошти подружжя, суд приходить до висновку, що домоволодіння АДРЕСА_2 придбано відповідачем за особисті кошти.

Крім вказаного вбачається, що до моменту смерті ОСОБА_6, останній та відповідач по справі не вирішували питання з приводу поділу майна та визнання його спільною власністю подружжя.

У зв'язку з вказаним, суд відмовляє в задоволенні вказаних позовних вимог.

Вимоги позову про визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частину автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, 1/3 частину причепу одноосьового, номерний знак НОМЕР_2 1982 року випуску, номер рами НОМЕР_3 суд вважає передчасними, оскільки з письмових пояснень сторін вбачається відсутність спору про право та зокрема, державним нотаріусом не було відмовлено позивачу в отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане майна.

У зв'язку з вище викладеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 212 -215 ЦПК України, ст. ст. 3, 5, 6, 32, 71, 203, 204, 215, 216, 222, 1220, 1223 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кулініч Наталія Юріївна, П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування, довіреності, припинення права власності та визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: