Провадження №4-с/485/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов"язання зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця. В скарзі зазначає, що на виконанні у Березнегуватському ВДВС перебував виконавчий лист №2/142/562/12, що виданий Снігурівським районним судом Миколаївської області 22 жовтня 2012 року про стягнення з КП "Райсількомунгосп" на його користь боргу в сумі 16 556 грн. 40 коп.

12 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

14 лютого 2017 року з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що належне йому все нерухоме майно обтяжено арештом, накладеним державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні.

За вказаного звернувся до державного виконавця з приводу зняття арешту з належного йому майна, однак отримав відмову.

Просить визнати незаконною відмову начальника Березнегуватського ВДВС у знятті арешту із всього належного йому нерухомого майна, зняти арешт з нерухомого майна, зобов"язати начальника Березнегуватського ВДВС вилучити інформацію про реєстрацію обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 3758186.

В судове засідання скаржник не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримує.

Представник ВДВС просить розглядати скаргу у її відсутність, вимоги підтримує у повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що у Березнегуватському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/142/562/12, що виданий Снігурівським районним судом Миколаївської області 22 жовтня 2012 року про стягнення з КП "Райсількомунгосп" на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 16 556 грн. 40 коп. 12 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника КП "Райськомунгосп" та оголошення заборони на його відчуження (ВП №39147268). 11 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номером 3758186 міститься запис про обтяження прав власника ОСОБА_1 арештом всього нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця ВДВС Березнегуватського РУЮ про арешт майна боржника у вище вказаному виконавчому провадженні.

Листом в.о. начальника Березнегуватського районного ВДВС від 07 лютого 2017 року скаржнику відмовлено у знятті помилково накладеного арешту, оскільки він не є боржником у виконавчому провадженні.

Як визначено у ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч.3 ст.59 Закону у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Оскільки ОСОБА_1 є стягувачем у виконавчому провадженні, постанову про арешт його майна державний виконавець не виносив, то відомості про обтяження всього належного йому майна були внесені державним виконавцем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно безпідставно, що перешкоджає скаржнику вільно розпорядитися належним йому майном.

Більше того, після виявлення допущеного порушення порядку накладення арешту керівник Березнегуватського ВДВС порушення прав стягувача не усунув, а навпаки неправомірно відмовив у вирішенні питання зняття арешту з майна, посилаючись на те, що помилково накладений арешт на майно стягувача, а не боржника.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз"яснено, що дії державного виконавця під час виконання виконавчого провадження є процесуальною дією державного виконавця, між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем виникають виконавчопроцесуальні відносини.

Тому вимоги боржника щодо здійснення виконавчих дій, у тому числі і щодо зняття арешту з майна, розглядаються безпосередньо державним виконавцем чи начальником відповідної ВДВС. У разі незгоди з діями виконавчої служби, боржник вправі оскаржити дії чи рішення державного виконавця у порядку, передбаченому розділом УІІ ЦПК.

Враховуючи наведене, скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а його права поновленню шляхом зобов"язання державного виконавця вилучити запис про обтяження його майна арештом у даному виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо накладення арешту на нерухоме майно та зобов"язання зняття арешту, - задовільнити.

Визнати неправомірною відмову начальника Березнегуватського ВДВС у вирішенні питання зняття арешту з всього майна ОСОБА_1 та зобов"язати начальника Березнегуватського ВДВС вилучити інформацію про реєстрацію обтяження всього нерухомого майна належного ОСОБА_1 арештом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 3758186

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ