09.03.2017 Єдиний унікальний № 371/195/17
Провадження №2/371/227/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у порядку спадкування за законом

встановив:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється він. У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. із заявою про прийняття спадщини. Проте належним чином оформити спадщину на житловий будинок не має змоги у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок.

У судове засідання позивач та його представник не з"явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позов сільською радою визнається.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Статтями 1270 ч. 1 та 1272 ч. 1 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миронівка Київської області помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5).

Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється син спадкодавець-позивач у справі, що підтверджується спадковою справою.

Проте, оформити належним чином спадщину позивач не має змоги, оскільки відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг з реєстру прав власності, а в місцях, де інвентаризація не проводилась, довідку відповідного органу місцевого самоврядування, в якій зазначається власник нерухомого майна та викладаються характеристики нерухомого майна.

Оскільки спадковий будинок рахувався за померлим, останній був у ньому зареєстрований, але у зв"язку з непроведенням інвентаризації житловий будинок не був зареєстрований належним чином, на нього не було видане свідоцтво про право власності.

За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім"я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Усі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу ПВС УРСР від 22.01.1979р. "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні- не відносяться до категорії самовільних.

Спадковий будинок зареєстрований у погосподарській книзі, знаходиться на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, має затверджений КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних.

Статтею 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. До таких підстав належить спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

За законом все майно, що належало померлому успадковує його син - позивач у справі, інших спадкоємців немає.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов"язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи, що до позивача перейшли права на вказаний будинок з його господарськими будівлями і спорудами, які не відносяться до категорії самовільних та які позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв"язку з відсутністю реєстрації прав на майно, питання визначення належності цього майна має вирішуватись в судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлювальним документом для оформлення права на це майно.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.1216, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1, інвентаризаційна вартість яких становить 269065 грн. -в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко