Справа № 464/8444/16-ц
пр.№ 2/464/443/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

14.02.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Мички Б.Р.

за участю секретаря судового засідання Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму у місяць для дітей відповідного віку, обчислювати стягнення з дня предявлення позову до cуду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає із нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо від них та коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи, що вона перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за дитиною, не може працевлаштуватися, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Зазначає, що на скільки їй відомо, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших дітей не має. На підставі вищенаведеного вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29.06.2016 року рішенням Сихівського районного суду м.Львова було розірвано.

Від шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем ОСОБА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання та склад сімї № 496 від 14.11.2016, виданою ОСБ МЖК-1.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За умовами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Відтак, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, її стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, який не працює, його стан здоров'я, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов'язків сторін щодо дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до її повноліття у твердій грошовій сумі - 1000 грн. Вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.ст.84 СК України).

При встановлених обставинах, що позивач ОСОБА_1 проживає з дитиною, яка не досягла трирічного віку, суд прийшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 700 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матері. При цьому відповідач не надав суду жодних доказів в підтвердження неможливості сплачувати матеріальну допомогу.

При ухваленні рішення про стягнення аліментів, як на неповнолітню дитину, так і на дружину суд врахував, що позивач є особою молодого віку, працездатним, має змогу працевлаштуватися та сплачувати аліменти.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 22 листопада 2016 року, та в порядку ч.1 ст.367 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір», то враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 1102,40 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 84, 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 1, 10, 60, 74, 88, 197, 212-215, 218, 224-226, ч.1 ст.367 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 /одна тисяча / грн., щомісячно, починаючи з 22 листопада 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 /сімсот/ грн., щомісячно, починаючи з 22 листопада 2016 року і до 16 січня 2017 року.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 1102 /тисяча сто дві/ грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Головуючий