Справа № 199/4743/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №151 «Волошка», Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що 27 вересня 2015 року помер його дядько ОСОБА_6, який склав заповіт від 23 жовтня 2007 року, згідно якого заповів усе належне йому майно ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_1. У встановлений законом термін позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, так як спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 померла 10 листопада 2013 року, та спадкоємець ОСОБА_5 Юрієвич відмовився від прийняття спадщини на його користь, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в свою чергу також звернулись до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, однак на думку позивача не дивлячись на їх бажання отримати спадщину після смерті ОСОБА_6 вони не мають права на спадщину, так як не являються особами визначеними спадкодавцем в заповіті на отримання спадщини після його смерті.

13 травня 2016 року постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки не надано правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно.

У зв'язку з відсутністю в позивача оригіналів документів підтверджуючих право власності спадкодавця ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, та просити суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. Вважали, що відповідач ОСОБА_2О не має частки у праві власності на спірну квартиру, оскільки кооперативна квартира була отримана за обмінним ордером, вона не приймала участі в оплаті пайового внеску за спірну квартиру. Крім того, пропустила строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те що спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1, була придбана під час шлюбу, оскільки пайові внески сплачувались в тому числі за рахунок її коштів, а тому відповідно є спільним майном подружжя та їй належить ? частина спірної квартири.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти позову, оскільки вважали, що вони мають право на спадкування спірної квартири, як спадкоємці першої черги після смерті батька, тому просили відмовити в позові.

Третя особа ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні надали пояснення, згідно яких не заперечували проти позову.

Представник третьої особи, четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду не зявився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, рішення винести на розсуд суду.

Представник третьої особи, обслуговуючого кооперативу «ЖБК 3151 Волошка» до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмові пояснення, згідно яких вважав позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка ОСОБА_9 дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27 вересня 2015 року помер дядько позивача ОСОБА_6, про що 28 вересня 2015року складено відповідний актовий запис № 1824 та Амур-Нижньодніпровським відділом актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції та видано свідоцтво про смерть серія І-КИ № 651998.

23 жовтня 2007 року на випадок своєї смерті ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, згідно якого заповів все своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого не складалося, і в загалі все те, що буде належати йому на момент смерті в рівних частинах кожному: ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, подавши до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори відповідну заяву в установлений законом строк.

У встановлений законом термін позивач звернувся до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 та 13 травня 2016 року постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки не надано правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно.

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 100 від 27.05.2014 року виданою головою правління «Житлово-будівельного кооперативу №151 «Волошка» гр-ну ОСОБА_6 в тім, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. кв. 25 та є членом ОКЖБК № 151 «Волошка» і повністю сплатив членські внески за кооперативну квартиру. А також довідкою №144 від 01.09.2015 року, виданою головою правління «Житлово-будівельного кооперативу №151 «Волошка» громадянину ОСОБА_6 в тім, що він сплатив вартість квартири в сумі 43473грн.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які

підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий

будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до

складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю

вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно

квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Також судом встановлено, що спадкоємцем, визначеним у заповіті ОСОБА_6 є ОСОБА_7, яка померла 10 листопада 2013 року, тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6,померлого 27 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Таким чином, 1/3 частка у спадковому майні спадкодавця ОСОБА_6 підлягає спадкуванню за законом та є відкритою для спадкування спадкоємцями першої черги, відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які прийняли спадщину в установленому законом порядку, про що свідчать матеріали спадкової справи.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 27 вересня 2015 року, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3.

Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача ОСОБА_2 щодо належності спірної квартири до спільної сумісної власності подружжя з огляду на наступне. Судом встановлено, що спірна квартира була отримана спадкодавцем ОСОБА_6 за обмінним ордером, а саме кооперативна квартира АДРЕСА_4 була обміняна на спірну. В свою чергу, квартира АДРЕСА_5 була отримана спадкодавцем ОСОБА_6 за обмінним ордером, а саме було здійснено родинний обмін з матірю спадкодавця, ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_6. Вищезазначені обставини визнані сторонами, тому не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України. На момент родинного обміну пайовий внесок за квартиру був внесений матірю спадкодавця, що підтверджено квитанцією №672800 від 16.08.1983 року. Крім того, згідно довідки ОК «ЖБК 3151 Волошка» від 2.02.2007 року №190 сума пайового внеску на момент реєстрації в жовтні 1991 року відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі була повністю погашена. Проте, будь-яких належних та допустимих доказів тому, що пайовий внесок за спірну квартиру сплачувався за рахунок спільних коштів, та саме подружжям, відповідачем ОСОБА_2 не надано. Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_9 про оплату пайових внесків за рахунок її коштів та коштів від реалізації ювелірних виробів відповідача ОСОБА_2, оскільки вона є заінтересованою особою, як матір відповідача, та будь-яких належних доказів на підтвердження своїх пояснень суду не надала.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2721,38 грн..

Керуючись ст.ст. 5, 10,88, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1268,1274 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 27 вересня 2015 року, право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2721,38 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні,- у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя