Справа № 182/5129/16-ц
Провадження № 2/0182/236/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.02.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О. В.

секретаря Власенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.09.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с. 2-3), який згодом уточнювала (а.с. 42-44), остаточно просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 17-а, загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв. м., розташованого по вул. Першотравнева у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області; на земельну ділянку площею 2,000 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та призначена для ведення особистого сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки -04-003-2869; визнати за нею право забудовника щодо недобудованого житлового будинку з надвірними будівлями № 60, що розташований по вул. Берегова у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, готовністю 44%, з правом здачі вказаної нерухомості в експлуатацію та отримання на її імя документів, що посвідчують право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 травня 2008 року.

Свої вимоги мотивує наступним.

17.05.2008 року помер її син, ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а.

Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить:

-1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями № 17-а (літ. А), загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., розташованого по вул. Першотравнева у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2002 року, посвідченого ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-537;

-земельна ділянка площею 2,000 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та призначена для ведення особистого сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки -04-003-2869, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 183657 від 09 червня 2006 року;

-недобудований житловий будинок з надвірними будівлями № 60 (літ «В»), що розташований по вул. Берегова у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, готовністю 44%, побудований згідно рішення Червоногригорівської селищної ради № 35 від 15.03.1995 року.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є вона-позивач, інших спадкоємців першої немає. Відповідач по справі, другий її син, ОСОБА_2, фактично прийняв спадщину після смерті померлого ОСОБА_3, в порядку, передбаченому ст. 1268 ЦК України, однак є спадкоємцем другої черги спадкування за законом, не претендує на спадкове майно та не заперечує проти оформлення нею зазначеного спадкового майна.

У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті сина, ОСОБА_3., та отримання свідоцтва на спадщину за законом.

Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2014 року за № 3246/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок з причини, що нею не надано оригінал документу, що підтверджує власності спадкодавця на вищезазначене майно.

Для вирішення цього питання запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду.

Зазначає, що за життя за її сином, ОСОБА_3, рішенням Нікопольського районного суду від 14.03.1999 року визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Жовтневій , 60 в смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області в порядку спадкоємства за заповітом після ОСОБА_5, померлої 20 червня 1984 року, однак своєчасно не зареєстрував вказаний будинок належним чином.

Згодом цей будинок було зруйновано ( лат. «А»), а на тій же земельній ділянці ОСОБА_3 на підставі рішення Червоногригорівської селищної ради № 35 від 15.03.1995 року, почав будувати житловий будинок літ. «В», який на даний час має стан готовності 44%.

В обґрунтування вимог посилалась на п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, згідно якої, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Також посилалась на лист ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно якого якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але до закінчення будівництва (або після) житловий будинок не був зданий в експлуатацію, то до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

Таким чином вона має право на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3, померлого 17.05.2008 року, але не може реалізувати своє право через зазначені вище обставини.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268 ЦК України.

У судовому засідання встановлено наступне.

17.05.2008 року помер син позивача, ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а. (а.с. 4-6).

Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить:

-1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями № 17-а (літ. А), загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв.м., розташованого по вул. Першотравнева у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2002 року, посвідченого ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-537 (а.с. 7-13);

-земельна ділянка площею 2,000 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та призначена для ведення особистого сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки -04-003-2869, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 183657 від 09 червня 2006 року (а.с. 23-24);

-недобудований житловий будинок з надвірними будівлями № 60 (літ «В»), що розташований по вул. Берегова у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, готовністю 44%, побудований згідно рішення Червоногригорівської селищної ради № 35 від 15.03.1995 року.(а.с. 14-22).

Так, рішенням Нікопольського районного суду від 14.03.1999 року за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Жовтневій , 60 в смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області в порядку спадкоємства за заповітом після ОСОБА_5, померлої 20 червня 1984 року, однак своєчасно не зареєстрував вказаний будинок належним чином. (а.с. 14-16).

Згодом цей будинок було зруйновано ( лат. «А»), а на тій же земельній ділянці ОСОБА_3 на підставі рішення Червоногригорівської селищної ради № 35 від 15.03.1995 року, почав будувати житловий будинок літ. «В», який на даний час має стан готовності 44%, що підтверджується повідомленням КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 565 від 19.03.2015 року (а.с. 22).

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач, інших спадкоємців першої немає. Відповідач по справі, ОСОБА_2, фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 17.05.2008 року, в порядку, передбаченому ст. 1268 ЦК України, однак є спадкоємцем другої черги спадкування за законом, не претендує на спадкове майно та не заперечує проти оформлення позивачем зазначеного спадкового майна.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3., померлого 17.05.2008 року та отримання свідоцтва на спадщину за законом.

Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2014 року за № 3246/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок з причини, що не надано оригінал документу, що підтверджує власності спадкодавця на вищезазначене майно. (а.с. 25-26).

Відповідно до розяснень, наданих судам у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року (зі типами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права в масності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. спадщини, та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

В пункті 3.2. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Так, якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але до закінчення будівництва (або після) житловий будинок не був зданий в експлуатацію, то до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

Згідно повідомлення КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 565 від 19.03.2015 року, стан готовності житлового будинку з надвірними будівлями № 60 по вул. Жовтнева у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області складає 44%, він не є самочинно збідованим, побудований на законних підставах, однак потребує завершення його будівництва, введення його в експлуатацію і відповідно реєстрації прав на нього, що може бути здійснене тільки забудовником.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що до позивачки в порядку спадкування мають перейти права і обовязки забудовника, щодо обєкту нерухомості - недобудованого житлового будинку з надвірними будівлями № 60 (літ «В»), що розташований по вул. Берегова у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, готовністю 44%.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,174,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1216-,1218,1220-1223,1261,1268 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 17-а (літ. А), загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 54,5 кв. м., розташованого по вул. Першотравнева у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 травня 2008 року;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,000 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та призначена для ведення особистого сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки -04-003-2869 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 травня 2008 року;

Визнати за ОСОБА_1 право забудовника щодо недобудованого житлового будинку з надвірними будівлями № 60 (літ. «В»), що розташований по вул. Берегова у смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, готовністю 44%, з правом здачі вказаної нерухомості в експлуатацію та отримання на її імя документів, що посвідчують право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 травня 2008 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6