РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9232/16-ц

Провадження № 2/643/715/17

01.03.2017 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Мамалуй М.В.,

при секретарі Сиротенко О.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про визнання договору дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у квітні 2016 року до нього звернувся ОСОБА_6, який повідомив, що тяжко хворий і потребує лікування, на яке у нього не вистачає коштів, у звязку з чим запропонував укласти договір довічного утримання.

06.05.2015 року вони склали письмовий договір довічного утримання (догляду), згідно із яким ОСОБА_6 передає, а ОСОБА_1 отримує у власність квартиру АДРЕСА_1 та будинок №15 по вул. Вакулівській в місті Харкові, що належали відчужувачу на праві власності. Щодо утримання, то сторони узгодили, що воно полягає у щомісячному матеріальному забезпеченні у розмірі мінімальної заробітної плати, зберігання права безоплатного проживання у відчужуваній квартирі та забезпеченні належного лікування, на підставі лікарняних рецептів. Крім того, позивачу, за умовами цього договору, були передані ключі від вказаної нерухомості, а також відчужувач зобовязувався у 10-ти денний строк забезпечити нотаріальне посвідчення договору.

11.05.2016 року ОСОБА_6 отримав звіт про вартість квартири, що було необхідно для нотаріального посвідчення, та передав звіт позивачу, повідомивши, що звіт про вартість будинку буде отримана пізніше. В цей же день ОСОБА_6 передав позивачу ключі і документи на квартиру, та запропонував домовитися про нотаріальне посвідчення договору на 16-17 травня, коли має бути готова оцінка, що необхідно для визначення розміру мита.

12.05.2016 року ОСОБА_6 був госпіталізований внаслідок ДТП до Харківської міської клінічної лікарні №4. Вночі 14 травня останній в тяжкому стані госпіталізований до Обласної клінічної лікарні, а 14 червня переведений до відділення інтенсивної терапії Обласної клінічної інфекційної лікарні. ОСОБА_6 перебував у тяжкому стані, знаходився у реанімаційному відділенні, де був підключений до системи вентиляції легень, не мав можливості розмовляти.

Під час лікування позивач постійно навідував хворого ОСОБА_6, купував необхідні ліки, оплачував медичні процедури та обстеження, забезпечував харчування.

17.06.2016 року ОСОБА_6 помер, поховання було організовано позивачем. На теперішній час позивач сплачує комунальні рахунки по нерухомості.

Відповідач ОСОБА_4 оспорює його право, на підставі того, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим ОСОБА_6, подала заяву про прийняття спадщини після нього, є мешканкою м. Луганська та має тимчасову реєстрацію в с. Райгородка Новоайдарівського району, не має іншого місця мешкання у м.Харкові, оскільки не завершено будівництво житла, у яке вони з ОСОБА_6 інвестували кошти.

Позивач просить: визнати договір довічного утримання, що укладений 06.05.2016 року між ним та ОСОБА_6 дійсним та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та будинок №15 по вул. Вакулівській в місті Харкові; в порядку усунення перешкод у реалізації права користування, зобовязати відповідачку ОСОБА_4 не перешкоджати його праву користуванню вказаною нерухомістю.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та доводи, викладені у ньому. Додатково позивач ОСОБА_1 пояснив, що з 1976 року він спілкувався з ОСОБА_6 як сусід та друг. З осені 2015 року ОСОБА_6 почав хворіти. Останній сам запропонував укласти договір довічного утримання. Вони склали письмовий договір, але одразу не пішли до нотаріуса оскільки ОСОБА_6 погано себе почував. З 12 травня він постійно доглядав хворого, тому що ОСОБА_6 не міг себе обслуговувати. Під час знаходження ОСОБА_6 у лікарні, він повністю оплачував його лікування, перебування та харчування. Ці витрати складали на день приблизно 100 доларів США, для нього ця сума була великою, тому він займав гроші. ОСОБА_4 підтримувала стосунки з ОСОБА_6, однак відвідувала останнього у лікарні не більше двох раз. Із дозволу та у присутності лікаря, він неодноразово домовлявся про можливість запросити у лікарню нотаріуса для оформлення договору довічного утримання з ОСОБА_6. Лікар сказав нотаріусу, що ліки, які приймав ОСОБА_6 не впливали на здатність усвідомлювати свої дії. Однак, посвідчити нотаріально договір було неможливо, оскільки ОСОБА_6 не міг розмовляти, тому що у його горлі була трубка для вентиляції легень. Близько 7:00 години ранку ОСОБА_6 помер. Він організовував похорони. Інших родичів у померлого не було. На теперішній час ОСОБА_4 мешкає у спірній квартирі та оспорює права позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав. У судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 підтримувала з ОСОБА_6 фактичні шлюбні відносини, зокрема з 2014 року мешкала у м. Харкові, хоча була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті ОСОБА_6 вона з ним не проживала. На теперішній час між нею та позивачем існує конфлікт через квартиру, оскільки їй нема де жити. Факт сумісного спільного проживання між нею і ОСОБА_6 не встановлений, у неї відсутнє право на обовязкову частку у спадщині. Інших родичів у померлого ОСОБА_6 немає.

Від третьої особи ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не порушують його права (а.с.119).

У судовому засіданні допитані свідки, а саме:

Свідок ОСОБА_7 показав, що йому як лікарю відомо, що ОСОБА_1 забезпечував лікування ОСОБА_6 Недуга останнього була смертельною, потребувалося лікування для підтримання життя. Світлана декілька разів приходила до ОСОБА_6 у лікарню. ОСОБА_1 приводив нотаріуса. Однак ОСОБА_6 не міг розмовляти, оскільки проводилася вентиляція легень.

Свідок ОСОБА_8 показав, що він як лікар проводив лікування ОСОБА_6 з 11 по 16 червня 2016 року. Доглядав хворого ОСОБА_1, який оплачував щоденне лікування, перебування та харчування ОСОБА_6 Інших відвідувачів він не бачив. У його присутності ОСОБА_1 із ОСОБА_6 вирішували питання про нерухомість останнього. Однак, той не міг говорити внаслідок хвороби. Ліків які б обмежували свідомість ОСОБА_6 не приймав.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він давно знайомий з ОСОБА_6, який був його компаньйоном. ОСОБА_4 була фактично дружиною ОСОБА_6, який часто їздив до неї у м. Луганськ. ОСОБА_6 останнім часом хворів та потребував дорогого лікування, хотів взяти кредит на фірмі. Йому відомо, зі слів ОСОБА_6, що останній хотів укласти договір довічного утримання для догляду за ним.

Свідок ОСОБА_10 показала, що знайома з ОСОБА_6 з 1987-1988 року, також знайома з ОСОБА_4 і ОСОБА_1 Їй відомо, що ОСОБА_6 із ОСОБА_4 були у фактичних шлюбних відносинах, але проживали у різних містах. Протягом останнього року ОСОБА_6 хворів, його доглядав ОСОБА_1. На лікування потрібні були значні кошти, а також ОСОБА_6 мав сплачувати кредит, тому ним обговорювалося укладення з ОСОБА_1 договору довічного утримання у її присутності. ОСОБА_1 казав їй, що лікування займав кошти. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що є конфлікт з приводу мешканням останньої у спірній квартирі.

Дослідивши у судовому засіданні письмові докази, суд встановив наступне.

З договору довічного утримання (догляду) від 06.05.2016 року (далі Договір), що укладений між ОСОБА_6 (відчужувач) і ОСОБА_1 (набувач), сторони домовилися про те, що відчужувач передає, а набувач отримує у власність 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 та домоволодіння №15 по вул. Вакулівська в м. Харкові, які належать відчужувану на праві приватної власності, на умовах даного договору. Відповідно до п. 2 Договору, утримання (догляд) полягає в наступному: матеріальне забезпечення щомісячно надається відчужувачу в сумі мінімальної заробітної плати; відчужувач зберігає право безкоштовного по-життєвого проживання в квартирі, яка відчужується; забезпечується належне лікування на підставі лікарняних рецептів. Інші умови: відчужувач передає набувачу ключі від відчужуваної нерухомості в момент підписання договору; відчужувач зобовязується у 10-ти денний строк з моменту підписання даного договору забезпечити його нотаріальне посвідчення; набувач, у разі смерті відчужувача, не претендує на його інше майно, в т.ч. на предмети домашнього побуту, які мають перейти до його цивільної дружини ОСОБА_4 (а.с.6).

У звіті про оцінку квартири №44 по пр. Ювілейному в м. Харкові вбачається, що документ складений 11.05.2016 року (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва серії І-ВЛ №543460: ОСОБА_6 помер 17 червня 2016 року (а.с.8).

Згідно даних лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_6 від 17.06.2016: хвороба, що призвела до смерті легенево-серцева недостатність (а.с.9).

Із довідки КЗОЗ Харківська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. ОСОБА_11 від 05.10.16 вбачається, що ОСОБА_6 знаходився у неврологічному відділенні лікарні з 12.05.16 з 16:40 по 20:00 годину, проводилася діагностика, хворий самостійно покинув лікарню, тому остаточний діагноз не встановлений (а.с.122).

Згідно виписки із медичної карти №4.3287 від 14.06.2016 відносно хворого ОСОБА_6, який знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф з 17.05.2016 по 14.06.2016 року (а.с.129-132).

Як вказано у виписці із медичної карти хворого №3277 від 01.11.2016 року стосовно хворого ОСОБА_6, який перебував на лікуванні КЗОЗ Харківська клінічна інфекційна лікарня з 14.06.16 до смерті: хворий доставлений з обласної клінічної лікарні, де знаходився з 17.05.16 по 14.06.16, у звязку із трахеостомой ускладнений речовий контакт. Стан хворого під час перебування у лікарні залишався стабільно тяжким. Помер 17.06.2016 року (а.с.126-127).

Із рахунків-замовлень на ритуальні послуги на поховання ОСОБА_6, вбачається, що платником є ОСОБА_1

Судом досліджені медичні документи про призначення лікування, а також чеки про придбання ліків та проходження обстежень за цими призначеннями (а.с.13-39), у судовому засіданні представник відповідача визнав факт оплати позивачем ОСОБА_1 лікування ОСОБА_6 за наданими платіжними документами.

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 09.11.1998 року квартира №44 по пр. 50 річчя ВЛКСМ (рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 змінене найменування - на проспект Ювілейний) в м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6 (а.с.41). Після смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видані свідоцтва про право на спадщину на ОСОБА_6 (а.с.43, 45).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.11.2004 року ОСОБА_6 і ОСОБА_14 придбали у власність по ? частині житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: м. Харків, вул. Вакулівська, 15 (а.с.49-54). З договору купівлі-продажу від 21.10.2009 року вбачається, що ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_14 ? частину вищевказаного будинку (а.с.55-58).

З копії спадкової справи №15/2016 після померлого 17 червня 2016 року ОСОБА_6 вбачається, що заяву про прийняття спадщини подали ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Стаття 744 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначає, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із ст. 745 ЦК договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 746 ЦК відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я, а набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа.

Стаття 748 ЦК вказує, що набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Положеннями ст. 334 ЦК визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із вимогами ст. 749 ЦК, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Набувач зобов'язаний у разі смерті відчужувача поховати його, навіть якщо це не було передбачено договором довічного утримання (догляду).

Відповідно до ст. 750 ЦК набувач може бути зобов'язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання (догляду). У цьому разі в договорі має бути конкретно визначена та частина помешкання, в якій відчужувач має право проживати.

Статтею 751 ЦК визначено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

На підставі дослідженого, судом встановлено, що ОСОБА_6 як відчужувачем був укладений письмовий договір довічного утримання (догляду) від 06.05.2016 року на користь ОСОБА_1 як набувача. У письмовому договорі вказані істотні умови, які визначені для договору даного виду. ОСОБА_6 належали на праві власності обєкти нерухомості зазначені у договорі. ОСОБА_1 належним чином виконував умови вказаного договору, однак сторони не мали можливості оформити договір нотаріально, у звязку із тяжкою хворобою ОСОБА_6, що підтверджується медичними документами, показаннями лікарів.

Положеннями ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання дійсним Договору про довічне утримання від 06.05.2016 року, який укладений між ОСОБА_6 (відчужувачем) та ОСОБА_1 (набувачем).

На підставі чого, слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та будинок №15 по вул. Вакулівській в місті Харкові.

Стосовно позовних вимог щодо усунення перешкод у реалізації права користування, шляхом зобовязання відповідачки ОСОБА_4 не перешкоджати праву позивача ОСОБА_1 користуванню оспорюваною нерухомістю слід вказати наступне.

Положеннями ст. 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Стаття 316 ЦК вказує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приймаючи до уваги, наявність конфлікту між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 стосовно користування вищевказаною квартирою, суд вважає доцільним, в порядку усунення перешкод у реалізації прав власника, зобовязати відповідачку ОСОБА_4 не перешкоджати реалізації права власності ОСОБА_1 у користуванні цією нерухомістю.

Керуючись статями 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір довічного утримання, що укладений 06.05.2016 року між ОСОБА_6 (відчужувачем), ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який помер 17.06.2016 року, та ОСОБА_1 (набувачем), ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на підставі договору довічного утримання від 06.05.2016 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 65,4 кв.м, та будинок №15 по вулиці Вакулівській в місті Харкові, загальною площею 51,8 кв.м.

В порядку усунення перешкод у реалізації права користування, зобовязати відповідачку ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 у праві користування квартирою №44 по проспекту Ювілейному, 32-А в місті Харкові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений 03.03.2017 року власноручно в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя М.В. Мамалуй