22-ц/775/143/2017(м)
Категорія 50 Головуючий у 1-й інстанції Васильченко О.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року,

В с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що 16 вересня 2006 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого до травня 2016 року з відповідача стягувалися аліменти у розмірі 1/8 частини його заробітку. ОСОБА_5 продовжує навчання у Приазовському державному технічному університеті на енергетичному факультеті з денною формою навчання, у звязку з чим знаходиться на утриманні позивача. Оскільки доходів позивача не вистачає для утримання сина на період навчання у достатньому розмірі, на підставі наявності у відповідача постійного заробітку, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на період навчання сина.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання, без урахування часу канікул, починаючи з 30.05.2016 року, але не більш, ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на незаконність та необґрунтованість рішення, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов частково, визначивши розмір аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно.

Зокрема зазначають, що судом було позбавлено відповідача права на справедливий розгляд справи, оскільки останнього повідомили про розгляд судового засідання, призначеного на 27 січня 2017 року, зазначивши резервну дату 29 березня 2017 року, а фактично розгляд справи відбувся 12 грудня 2016 року, попри те, що відповідач заперечував проти розгляду справи у його відсутність, однак свою явку не міг забезпечити. Захищаючи свої права, керуючись датою судового засідання призначеного на 27 січня 2017 року, він направив свої заперечення на позов з доданими доказами, які свідчать про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання.

Під час розгляду справи позивачем не доведена потреба ОСОБА_5 в матеріальній допомозі відповідача, її розмір, а також не доведена можливість відповідача надавати таку допомогу.

Суд, стягнув фактично аліменти до двадцятитрирічного віку сина, вийшов за межі позовних вимог , оскільки останньому двадцять три роки виповниться в 2021 році, а відповідно до довідки учбового закладу навчання продовжується до 30 червня 2019 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідно до положень ч.5 ст.76 ЦПК України, через його представника (а.с. 146). Відповідач направив заяву в якій просить розглянути справу без його участі та за участю його представника (а.с.153).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4, яка підтримала апеляційні скарги, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково, заперечення позивача, яка просила апеляційні скарги відповідача та його представника відхилити, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Частиною першою ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст.199 СК України).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 048694 від 16.09.2006 року шлюб між сторонами розірвано 16 вересня 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження серії I-НО №048471 від 04.06.1998 року відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки про склад сімї № 1850 від 30.05.2016 року ККП «КК «Західна» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає разом з матірю ОСОБА_2

Згідно довідки ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» № 188 від 12.12.2016 року ОСОБА_5 навчається на 2 курсі денного відділення на енергетичному факультеті гр. ЕПП-15; термін навчання з 01.09.2016 року по 31.01.2017 року.

Задовольняючи в повному обсязі позов та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина на час його навчання у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 навчається з денною формою навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання, та з матеріального становища сторін.

З такими висновками колегія суддів не може повністю погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності з розясненнями, які містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З довідок Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» (далі ДВНЗ «ПДТУ») від 25 травня 2016 року № 20 та від 12 грудня 2016 року № 188, ОСОБА_5 є студентом 2 курсу ДВНЗ «ПДТУ» 1У рівня акредитації енергетичного факультету з денною формою навчання (бюджет). Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с.15, 45).

Як пояснила в апеляційному суді позивач, син ОСОБА_5 навчається в ДВНЗ «ПДТУ», строк навчання для отримання освітнього рівня «бакалавр» - по червень 2019 року, але син має намір продовжувати навчання для отримання вищого освітньо-кваліфікаційного рівня. За станом здоровя та тривалістю учбового дня останній не має можливості працювати з неповним робочим днем або підробляти та отримувати кошти на своє утримання. На період навчання, а саме на придбання підручників, зошитів, проїзду, підтримки життєдіяльності, син потребує допомоги батька.

Відповідно до довідки Комунального закладу «Маріупольське територіальне медичне обєднання здоровя дитини та жінки» від 13 грудня 2016 року, ОСОБА_5 знаходиться на «Д» обліку у кардіолога (а.с.130). З довідки Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Маріуполя» вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться під наглядом в групі ризику у невролога з березня 2008 року (а.с.131).

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив наявність у сина відповідача потреби у матеріальній допомозі батьків, оскільки ОСОБА_5 навчається з денною формою навчання та не працює, і можливості у відповідача надавати таку допомогу, який працює та отримує заробітну плату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на період навчання, але не більше ніж до досягненням останнім двадцяти трьох років, правильності визначення з якого часу необхідно стягувати аліменти, вірно обрав спосіб присудження аліментів у частці від заробітку (доходу).

Доводи апеляційних скарг в тій частині що судом фактично стягнуті аліменти до двадцятитрирічного віку, перевищив строк навчання, у звязку з чим вийшов за межі позовних вимог являються необґрунтованими.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку щомісячно з дня звернення із позовом до закінчення навчання (а.с.1,2).

Розглядаючи справу, відповідно до положень ст.11 ЦПК України, в межах заявлених вимог, судом стягнуті аліменти на період навчання ОСОБА_5, але не більш, ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку.

Ті обставини, що строк навчання для отримання кваліфікаційного рівня бакалавр, відповідно до довідки учбового закладу закінчиться 30 червня 2019 року, не приводять колегію суддів до висновку щодо незаконності рішення суду першої та виходу за межі заявлених вимог, оскільки судом стягнуті аліменти на час навчання, а ОСОБА_5 має право продовжити навчання для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр».

Разом з тим, з висновком суду про визначення щомісячного розміру аліментів погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 є повнолітньою працездатною особою, навчається у ДВНЗ «ПДТУ» на безоплатній системі за рахунок бюджетних коштів та отримує стипендію в розмірі 820 грн. про що пояснила в апеляційному суді позивач, та не позбавлений можливості працювати з неповним робочим днем.

З наданої в апеляційному суді представником відповідача довідки № 380 від 22 вересня 2016 року вбачається, що посадовий оклад ОСОБА_3 становить 88537 рублів (а.с.156).

Як зауважила в апеляційному суді позивач, 88537 рублів становить посадовий оклад відповідача, але розмір заробітної плати останнього становить приблизно 160000 рублів, оскільки на утримання неповнолітнього сина до червня 2017 року вона отримувала аліменти у розмірі 1/8 частини заробітної плати відповідача, в грошовому вираження становило по 20000 рублів щомісячно.

Зазначені пояснення позивача підтверджуються роздруківкою розрахункового рахунку ОСОБА_2 № 9562 у валюті Російський рубль (а.с.134).

Матеріалами справи, доданими до апеляційної скарги, підтверджено, що ОСОБА_3 є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, 20 квітня 2010 року та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання яких з нього стягуються аліменти у розмірі 3/8 частини або 37,5 % заробітної плати (а.с. 87 88, 93 95).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснила, що вона працює на ПрАТ «МК «Азовсталь» та отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 4500 грн.

Зазначені пояснення позивача підтверджуються розрахунковими листами (а.с.155).

Відповідно до положень ст.27 ЦПК України, відповідач має право брати участь у судових засіданнях.

З протоколу судового засідання Невського районного суду м. Санкт Петербургу вбачається, що відповідач заперечував проти розгляду справи за його відсутністю, зазначив, що забезпечити свою явку до суду не може з посилання на політичну обстановку в Україні (а.с.37, 38).

Оскільки судом була розглянута справа без участі відповідача або його представника, колегія суддів дослідив матеріали справи та додані до апеляційної скарги докази на заперечення позовних вимог, вважає, що рішення суду, як таке, що не відповідає в повній мірі вимогам ст.ст.10, 11, 60, 213, 214 ЦПК України, ст.ст.182, 199, 200 СК України в частині розміру аліментів, підлягає зміні.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на час навчання сина, колегія суддів, враховуючи ті обставини, що відповідач має постійний стабільний дохід, однак на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, розмір доходів відповідача та ОСОБА_5, стан здоровя як позивача так і відповідача, загальновідомий розмір вартості підручників, канцелярського приладдя, вартості проїзду до навчального закладу, можливість позивача працевлаштуватися на роботу з неповним робочим днем, а також отримувати допомогу матері, приходить до висновку про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з 1/8 частини до 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Погодитися з доводами апеляційних скарг щодо відсутності у відповідача можливості утримувати сина ОСОБА_5 на період його навчання з посиланням на те, що він для придбання квартири у м.Санкт - Петербурзі отримав іпотечний кредит, в рахунок повернення якого щомісяця сплачує грошові кошти в сумі 39393,49 рублів та комунальні послуги, колегія суддів не може, оскільки відповідач на праві спільної сумісної власності має житло в іншому регіоні Російської Федерації (а.с.129), а поліпшення житлових умов не повинно відбуватися за рахунок звуження прав повнолітнього сина, якого за законом він зобовязаний утримувати на час навчання останнього.

Враховуючи, що рішення суду ухвалено на неповно зясованих судом обставинах справи, що мають значення справи та й у порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, судове рішення відповідно до вимог ч.1 ст. 309 ЦПК підлягає зміні, у звязку з чим апеляційні скарги відповідача та його представника підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 грудня 2016 року змінити в частині розміру стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючого: Російська Федерація АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час його навчання, в розмірі 1/12 частини його заробітку (доходу) щомісячно, без урахування часу канікул, починаючи з 30 травня 2016 року, але не більш, ніж до досягненням ним двадцяти трьох років.

В решті частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Б.Ткаченко

Судді: С.А.Попова

ОСОБА_9