ухвала

іменем україни

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення процентів та інфляційних збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_7 на його користь судові витрати в розмірі 26 232 грн 52 коп.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_7 на його користь матеріальну та моральну шкоду, судові витрати на загальну суму 61 961 грн 90 коп.

На даний час виконавчі листи за вказаними судовими рішеннями перебувають на виконанні.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, просив стягнути з ОСОБА_7 3 % річних від простроченої суми та інфляційні втрати на загальну суму 46 894 грн 71 коп.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 15 201 грн 74 коп., із яких: 962 грн 64 коп. - 3 % річних, 14 239 грн 10 коп. - інфляційні втрати, завдані ОСОБА_6 у зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 грошових зобов'язань за додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 28 155 грн 48 коп., із яких: 1 215 грн - 3 % річних, 26 940 грн 48 коп. - інфляційні втрати, завдані ОСОБА_6 у зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 грошових зобов'язань за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 324 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 прострочено зобов'язання щодо виконання додаткового рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року, яким стягнено з неї на користь ОСОБА_6 26 232,52 грн понесених судових витрат, а саме: 6 500 грн витрат з оплати правової допомоги, 107,40 грн витрат зі сплаті судового збору, 16 100 грн витрат, пов'язаних із залученням спеціалістів з розробки проекту знесення, 3 525,12 грн витрат на проведення експертизи, та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року, яким стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на відшкодування завданої йому майнової шкоди 29 774 грн, моральної шкоди 30 000 грн та на відшкодування витрат на правову допомогу 2 187 грн.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що судовими рішеннями стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 кошти не за зобов'язальними правовідносинами, а тому ст. 625 ЦК України не може бути застосована за невиконання ОСОБА_7 вказаних рішень, оскільки вказана стаття не поширюється на недоговірні правовідносини, зокрема деліктні.

Як установлено судами попередніх інстанцій, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнено 29 774 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням належного йому житлового будинку, що знаходиться в м. Херсоні по пров. Санаторному, 4 внаслідок порушення ОСОБА_7 будівельних норм під час розпочатого будівництва житлового будинку.

Цим же рішенням на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, стягнено на його користь 30 000 грн та 2 187,90 грн витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 6 500 грн витрат на правову допомогу, 107,40 грн витрат по сплаті судового збору, 16 100 грн витрат, пов'язаних із залученням спеціалістів по розробці знесення частини недобудованого будинку, 3 525,12 грн. витрат на оплату судової експертизи, а всього - 26 323,52 грн.

Отже, рішення, за невиконання яких стягнено на користь ОСОБА_6 на підставі ст. 625 ЦК України кошти, ухвалені не за зобов'язальними правовідносинами сторін.

На виконання зазначених рішень Комсомольським районним судом м. Херсона видано виконавчі листи: 17 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 29 774 грн майнової шкоди, 30 000 грн моральної шкоди, 2 187,90 грн витрат на правову допомогу, а також 19 травня 2014 року - про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 6 500 грн витрат на правову допомогу, 107,40 грн витрат зі сплати судового збору, 16 100 грн витрат, пов'язаних із залученням спеціалістів по розробці проекту знесення, та 3 525,12 грн витрат на проведення експертизи, а всього - 26 232,52 грн.

Виконавчі документи знаходяться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Згідно з постановою державного виконавця від 19 грудня 2014 року проводиться щомісячне утримання із пенсії ОСОБА_7 в розмірі 20 % на погашення стягненої з неї суми в розмірі 26 232,32 грн., а також накладено арешт на належне ОСОБА_7 нерухоме майно, що підлягає реалізації в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач, посилаючись на ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань за судовими рішеннями, які залишаються невиконаними станом на 21 липня 2015 року, просив стягнути з ОСОБА_7 на його користь на підставі ст. 625 ЦК України три проценти річних від прострочених сум та завдані інфляційні збитки.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки спірні правовідносини виникли з приводу виконання судових рішень і врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» і до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків суду апеляційної інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак