06.02.2017 Провадження №2/389/1208/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Гончаровій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради та ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати в порядку спадкування після смерті 08 квітня 2001 року батька ОСОБА_4, право на земельну ділянку загальною площею 4.58 га № 225 згідно плану, із земель КСП «Землероб» на території ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Після його смерті він, як спадкоємець першої черги, до нотаріуса з метою оформлення спадщини не звертався, оскільки на той час живою була матір та за спільною домовленістю спадкоємців вона мала прийняти спадщину. Після смерті матері заяву про прийняття спадщини нотаріусу він також не подавав, думаючи, що спадкувати нічого. Вказав, що в 2014 році випадково дізнався, що його батько ОСОБА_4 мав право на земельну частку /пай/ в КСП «Землероб» ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області розміром 4.58 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 18228 грн. без визначення її меж в натурі /на місцевості/, сертифікат на право на земельну частку /пай/ він не отримував. На разі йому відомий факт існування права у його батька ОСОБА_4 на земельну частку /пай/ з земель колишнього КСП «Землероб», проте відповідних правовстановлюючих документів, а саме сертифікату на земельну частку /пай/ та державного акту на землю, що були б видані на імя його батька і посвідчували це право він не має, а тому не може належно оформити свої права і вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному об'ємі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав в повному об'ємі та пояснив, що дійсно ОСОБА_4 мав право на земельну частку /пай/ із земель колишнього КСП "Землероб", але його помилково не було включено до списків громадян, яким передаються у приватну власність земельні частки /паї/ із земель колишнього КСП "Землероб". Згідно списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні частки /паї/ із земель колишнього КСП "Землероб" до розпорядження голови ОСОБА_3 районної адміністрації від 12 березня 2002року за № 99-р ОСОБА_4 включено до списку за №221, № на плані 225.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 08 квітня 2001 року в м. Кривий ріг Дніпропетровської області помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 322810 від 09.04.2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №603 та 02 листопада 2004 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 595009 від 03.11.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №1967 /а.с.11-12/. Родинний звязок між ОСОБА_4 та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження останнього серія IV-УР № 1746129 від 25.06.1962 року, виданого Богданівською сільською радою Знамянського району Кіровоградської областю. /а.с.10/. Згідно довідки Управління Держземагенства у ОСОБА_3 районі Кіровоградської області громадянин ОСОБА_4 був включений до списку пенсіонерів колективного сільськогосподарського підприємства «Землероб» Знамянського району /додаток № 1 до Державного акту КР-3 - 000020 від 03.04.2000 року /за номером «5» та виготовлено сертифікат, відповідно ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку /пай/, котра перебуває у колективній власності акціонерного товариства «Мрія», серія КР №0252413 на території ОСОБА_2 сільської ради розміром 4.46га в умовних кадастрових одиницях, на підставі рішення ОСОБА_3 райдержадміністрації № 212-р від 29.05.1996 року, але в книзі реєстрації сертифікатів відомості про отримання відсутні. Як вбачається з довідки № 534 від 10.10.2016 року ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області та додатку № 3 до розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 12 березня 2002 року № 99-р ОСОБА_4 була передана у власність земельна ділянка за № 225 загальною площею 4.58 га. /а.с.14-16/. Крім того, з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Кіровоградської області встановлено, що згідно реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/, що видаються КСП «Землероб» ОСОБА_4 був виданий сертифікат серії КР № 0252413, розмір земельної частки /паю/ в умовних кадастрових гектарах 4.46. підстава для реєстрації розпорядження голови РДА № 212-Р ВІД 29.05.1996 року. Відповідно до книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/, що видавалися по АСТ «Мрія» зазначено, що ОСОБА_4 перейшов в КСП «Землероб». Також відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ КСП "Землероб", ОСОБА_4 був внесений до цієї книги, але управлінню не відомо про отримання ним сертифікату на право на земельну частку /пай/. Підприємства АСТ «Мрія» та КСП «Землероб» між собою не повязані, це два різних підприємства, які знаходились на території ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області /а.с.17/.

Згідно інформаційної довідки № 46618984 від 02.02.2017 року зі спадкового реєстру 29.05.2015 році Криворізьким міським приватним нотаріусом Дніпропетровської області ОСОБА_6 була заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 57511895, спадкодавцем зазначений ОСОБА_4. / а.с.55/.

Відповідно до ст.71,76 ЦК УРСР, 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено /позовна давність/, встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ст.ст. 257,261 вказаного кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так як ОСОБА_1 про порушення своїх прав дізнався з листа Управління Держземагенства у ОСОБА_3 районі від 02.07.2014 року за № 1578/06/09-14 строк позовної давності для захисту права не пропущений.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

За змістом ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування» від 16 травня 2013 року (п.3.5), у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Оскільки ОСОБА_4 за життя на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії КР № 0252413, набув право на земельну частку (пай) площею 4,58 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, якирй не отримав у передбаченому закуоном порядку то до позивача перейшло дане право.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст.6 Земельного кодексу України /1990 року/ громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі цивільно правових угод, спадкування.

До складу спадщини в силу ст. 1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Поскільки позивач не знав про наявність спадкового майна та своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, наразі встановлений законом строк для цього ним пропущений. Крім цього у складі спадщини є майно /право на нього/ яке підлягає реєстрації, але через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, вчинення нотаріальної дії з оформлення права спадщини на нього є неможливим.

В разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що внаслідок відсутності оригіналу (дублікату) правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка належала на праві власності ОСОБА_4, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину. Отже, позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, права на земельну частку /пай/ площею 4,58 умовних кадастрових гектарах на території Казарнянчької сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, яке згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія КР № 0252413 належало померлому ОСОБА_4, який помер 08 квітня 2001 року, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, який помер 08 квітня 2001 року, право на земельну ділянку загальною площею 4.58 га, № 225 згідно плану, із земель КСП «Землероб» на території ОСОБА_2 сільської ради Знамянського району Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.М. Тьор