АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Сенько М.Ф.
№22-ц/796/2821/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.,

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач ПАТ «Кредит Європа Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахування уточнених вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 144 531,35 дол. США в рахунок погашення його заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 00011-ML-18 від 25 квітня 2008 р. та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що між ПАТ «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_1 25 квітня 2008 року було укладено договір № 00011-ML-18, згідно умов якого останньому було надано кредит у розмірі 154 560, 00 дол. США на строк до 23.04.2023 року.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, проте, відповідач ОСОБА_1 їх не виконує належним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника в судовому порядку.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» 144 531 долари США 35 центів заборгованості за кредитним договором №00011-ML-18 від 25.04.2008р., що виникла станом на 12.01.2016р., та 3 654,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що судом під час задоволення позовної заяви абсолютно не враховані оплати, здійснені відповідачем. Так, зокрема, відповідачем протягом дії Кредитного договору не враховані оплати на загальну суму 57423,24 долари США.

Крім того, відповідного до Кредитного договору та Умов надання кредиту відповідач не тільки ніколи не отримував іноземну валюту, такі документи взагалі не передбачали правової можливості отримати іноземну валюту.

Вважає, що при укладанні Кредитного договору сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, а тому такий договір не був вчинений (укладений).

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» скаргу не визнав, просив рішення суду залишити без зміни.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися, про день і час розгляду справи представник повідомлений належним чином, причини неявки представника в судове засідання суд визнав неповажними.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки ОСОБА_1свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у такому разі внаслідок порушення ним зобов'язання, заборгованість має бути стягнута у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 25 квітня 2008 p. між ЗАТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», правонаступником якого виступає ПАТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 00011-ML-18.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу на умовах повернення, строковості, платності споживчий кредит у розмірі 154 560 доларів США строком користування 180 місяців із сплатою 12,95% річних, а відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі повернути позивачу кредит та сплатити відсотки за користування кредитом і виконати всі взяті на себе зобов'язання відповідно до умов кредитного договору у повному обсязі.

Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів. В свою чергу, відповідач , скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав.

З матеріалів справи убачається, що відповідач припинив сплачувати заборгованість по кредиту, у зв'язку з чим станом на 12.01.2016 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 144 531,35 дол. США, з них: сума основного боргу - 121 549,75 доларів США; прострочені відсотки - 20 816,57 доларів США; нарахована пеня - 2 165,03 долари США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить З 397 117 грн. 60 коп., в тому числі: сума основного боргу - 2 856 949 грн. 69 коп.: прострочені відсотки - 489 280 грн. 26 коп. нарахована пеня - 50 887 грн. 65 коп.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції цілком законного висновку дійшов про відповідальність боржника за вказаним договором та ухвалив рішення про задоволення позову, оскільки умови кредитного договору не виконуються належним чином.

Твердження представника ОСОБА_1 про те, що судом не враховані оплати на загальну суму 57 423,24 долари США, є безпідставними, оскільки під час розгляду справи відповідачем до суду першої інстанції таких доказів надано не було.

Не заслуговують на увагу судової колегії доводи апелянта про те, що кредитні кошти не видавалися в іноземній валюті, оскільки відповідно до умов кредитного договору та Заяви на видачу готівки №216 від 25.04.2008 року, ОСОБА_1 були надані кредитні кошти в іноземній валюті.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді