АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 761/28791/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1802/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ІванютиІвана Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову якою задовольнити подання, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документа, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що на виконанні відділі перебуває зведене виконавче провадження за яким ОСОБА_4 є боржником. Рішення судів в добровільному порядку боржником не виконано, заходи щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними, тому заявник вважає, що є достатні підстави для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі України до виконання зобов'язань за рішеннями судів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі примусового нконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України згідно постанови державного виконавця від 30 червня 2015 року перебуває зведене виконавче провадження №47980860.

В межах даного виконавчого провадження об'єднані виконавчі листи видані:

- 31 липня 2015 року Новокаховським міським судом Херсонської області від 19 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №10-29/8361 від 22 серпня 2008 року в сумі 3 419 033,06 грн., та судові витрати.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Григоренко М.Ю. від 1 березня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа;

- 31 жовтня 2013 року Новокаховським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 22 509 581,70 грн., та судові витрати.

Постановою державного виконавця ВПВР ДВС України Юхименко О.С. від 11 січня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа;

- 7 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 20 жовтня 2009 року в розмірі 13 055 217,91 грн.

Постановою державного виконавця ВПВР ДВС України Кошкером I.A. від 10 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа;

- 17 квітня 2014 року Новокаховським міським судом Херсонської області про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії від 24 листопада 2008 року в сумі 335 428 865,07 грн. та судові витрати.

Постановою державного виконавця ВПВР ДВС України Юхименко О.С. від 25 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Постановами державних виконавців було накладено арешт на майно боржника.

В січні 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 звернувся до державного виконавця із заявою в якій повідомив, що ОСОБА_4 крім роботи народним депутатом, іншою оплачуваною роботою не займається та доходів не отримує.

24 січня 2014 року ОСОБА_4 звертався до державного виконавця із поясненнями щодо його майнового стану.

9 лютого 2016 року державний виконавець за місцем роботи боржника направив вимогу, в якій просив з'явитись боржника особисто до державного виконавця для надання пояснень щодо несплати боргу.

16 лютого 2016 року на виклик державного виконавця з'явився його представник та надав пояснення до матеріалів провадження.

Крім того, державний виконавець направляв вимогу за місцем роботи позивача 11 березня 2016 року.

Під час здійснення виконавчих дій було з'ясовано, що ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль «БМВ», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та ј частина квартири АДРЕСА_1 в м Нова Каховка. Іншого майна не відшукано.

Постановою державного виконавця від 27 лютого 2015 року було звернуто стягнення на доходи боржника - заробітну плату в розмірі 20% щомісячно.

18 лютого 2016 року державним виконавцем складено акт, за яким здійснено опис та арешт судна, що належить ОСОБА_4

За ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів на підтвердження ухилення боржником від виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що боржник не з'являється на вимогу державного виконавця, не виконує рішення суду, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, на вимогу державного виконавця з'явився представник боржника, а боржник особисто надав пояснення стосовно свого майнового стану.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається факт ухилення боржником від виконання рішення суду, боржник не вчиняв умисні дії, які унеможливлюють виконання рішення, в матеріалах справи немає доказів на підтвердження надання ОСОБА_4 недостовірних відомостей про свої доходи та майно. Дані обставини також не були доведені державним виконавцем і у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання головного державного виконавця.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвали суду постановлені з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для їх скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді