СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12631/16-ц

пр. № 2/759/1035/17

23 січня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.

за участю секретаря Севрюк К.М.

позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визначення порядку користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив постановити рішення, яким визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши йому в користування кімнату площею 11,0 кв.м., місця загального користування: кухню, ванну кімнату, коридор, лоджію залишити в спільному користуванні. Інші кімнати, позивач просив залишити в користуванні відповідачів.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що наразі через користування квартирною площею у нього з відповідачами постійно відбуваються сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим, позивач просив прийняти судове рішення для визначення кінцевого варіанту користування вказаною квартирою.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечували, оскільки вважають, що вказаний варіант користування тільки погіршить поточну ситуацію. Зазначили, що позивач відмовляється сплачувати за квартиру, дотримуватись елементарних правил спільного побуту та чистоти, у зв'язку з чим, між ними дійсно виникають часті сварки. Відповідач ОСОБА_5 до суду не з'явився про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.

Третя особа до суду представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином, направила до суду лист, в якому зазначила, що просить розглядати справу без її участі, винесення рішення залишає на розсуд суду (а.с.32).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували між собою в шлюбі з 1988 р. по 1999 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7).

Відповідно до довідки Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №51 від 29.03.2016 р. квартира АДРЕСА_1приватизована на ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по ? частини кожному згідно з розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №2114 від 11.12.2008 року (а.с.8).

Право власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по ? частини спірної квартири підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.6), свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.2008 року (а.с.34).

Згідно з технічним паспортом спірна квартира розташована на 3 поверсі 16-ти поверхового будинку, загальною площею 69,7 кв.м., жилою площею 40,9 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат, площею 11,0 кв.м., 13,1 кв.м., 16,8 кв.м. кімнати мають окремі входи та не є суміжними (а.с.36-39).

За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з положеннями ч.2 ст.358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згоди про порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками не досягнуто.

За правилами ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них.

Судовим розглядом підтверджено, що між позивачем та відповідачами склалися складні неприязні стосунки.

Встановлено, що у спірній квартирі постійно проживають позивач та відповідачі. При цьому, ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі (а.с. 8). Між вказаними особами склався певний порядок користування спірною квартирою, а саме: в кімнаті, площею 11,0 кв.м., проживає позивач, в інших кімнатах - відповідачі.

Заявляючи вимоги про виділення у своє користування кімнати меншої площі, позивач погодився на зменшення частки у її праві користування спірною квартирою.

Вирішуючи питання про встановлення порядку користування спірною квартирою, суд виходить з наступного. Між особами, які проживають у спірній квартирі склався певний порядок користування жилою площею, позовні вимоги в цій частині такий порядок не порушують. Також суд враховує характер відносин, які склалися між співвласниками квартири, прагнення позивача проживати в окремій кімнаті, відсутність заперечень щодо проживання позивача саме в кімнаті, площею 11,0 кв.м. з боку відповідачів На переконання суду, встановлення порядку користування спірною квартирою певною мірою усуне суперечки між сторонами та сприятиме здійсненню права власності позивача на частину спірної квартири

Поряд з цим суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що встановлення порядку користування квартирою не змінює розмір частки сторони у праві власності, не є підставою для виділення такої частки в натурі з подальшим припинення режиму права спільної часткової власності. Володіння та розпорядження частиною жилої площі, яка перебуває у користуванні сторони, може здійснюватися такою особою лише за згоди усіх співвласників та осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі, у тому числі щодо реєстрації місця проживання третіх осіб у вказаній квартирі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 551,21 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визначення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2 в користування кімнату площею 11,0 кв.м., виділивши ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в користування кімнати площею 13,1 кв.м., 16,8 кв.м., місця загального користування - кухню, ванну кімнату, коридор, лоджію - залишити в спільному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору в розмірі 551,21 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Войтенко