Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7435/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

28 лютого 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до територіальної громади в особі Полтавської міської ради, Київського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту батьківства, третя особа - Друга Полтавська держана нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 27 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту батьківства.

Посилалася на те, що з 1998 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, але відомості про батька в актовому записі про народження дитини записані зі слів матері.

Вказувала, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, за яким належне йому майно заповів дочці ОСОБА_3. Але нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з наявністю розбіжностей в документах.

Просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_5 відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та внести відповідні зміни до актового запису про її народження.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Інші особи в судове засідання своїх представників не направили, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, просили суд розглядати справу без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, думку неповнолітньої ОСОБА_3, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В актовому записі про народження ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 30 березня 1999 року відомості про батька зазначені відповідно до заяви матері як ОСОБА_6.

Відповідно до норм ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в п. 3 роз'яснив, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Дослідженими в справі доказами встановлено, що за життя ОСОБА_5 визнавав своє батьківство відносно неповнолітньої ОСОБА_3, в складеному за життя 07 вересня 2006 році заповіті зазначив, що належну на праві власності квартиру заповідає ОСОБА_3 саме як дочці.

Окрім того, дослідженими в справі доказами встановлено факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 1998 року та ведення ними спільного господарства. Сторонніми стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 сприймалися як стосунки між подружжям.

Неповнолітня ОСОБА_3 виховувалася та утримувалася спільно ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини, піклувався про неї, займався вихованням та утриманням, більш того, на випадок смерті саме їй заповів належне йому майно.

У зв'язку з цим у суду наявні всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення батьківства по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 та внесення до актового запису про народження даних про ОСОБА_5 як про батька.

Керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Київському районному у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису НОМЕР_1 від 30 березня 1999 року про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

28.02.2017