ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1780/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Даниленко В.В.

при секретарі - Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Мінкіна Стіва, Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМДА та комунального підприємства «Київблагоустрій», 3-тя особа із самостійними вимогами: Громадська організація «Садове місто» про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

01.08.2017 року позивач ОСОБА_2 подав до суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони на березі озера Мартишів за адресою: м.Київ, Дарницький район, урочище Осокорки, вул. 61-62 Садові, до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам (крім осіб у яких на балансі знаходиться даний водний об'єкту) у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії на березі озера.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

У разі необхідності, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п.4, 7, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, у вказаному вище пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. з наступними змінами і доповненнями роз'яснити про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, характер правовідносин, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку про те, що оскільки, відсутні обставини існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, також вимоги заяви про забезпечення позову у такий спосіб, про який просить позивач, виходять за межі заявлених ним позовних вимог і може привести до порушення прав та інтересів інших осіб, які мають права або бажають їх мати стосовно земельної ділянки, стосовно якої заявлені вимоги про забезпечення позову, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153 , 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: В.В. ДАНИЛЕНКО