Справа № 618/142/17
Провадження № 2/618/76/17
УХВАЛА

про розєднання позовів

02 березня 2017 року суддя Дворічанського районного суду Харківської області Гніздилов Ю.М. при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Суд, розглянувши матеріали позову, дійшов висновку про необхідність розєднання позовних вимог, об'єднаних позивачем в одному позові, оскільки їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (частина пята статті 191 ЦПК України). Дана обставина може вплинути на порушення строку розгляду вимоги про визначення місця проживання дітей, що не може бути більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні зазначені докази, на їх збирання може бути затрачено значний час.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи, суддя чи суд мають право постановити ухвалу про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Згідно з абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі розєднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про розєднання позовів і копія предявленого позову.

Відповідно до п.п.2.3.30 п.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 зі змінами від 03.03.2016 року у разі розєднання (виділення) судових справ, виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматичному розподілу, реєструється як така, що надійшла вперше та передається судді, яким ухвалено рішення про розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження чи виділення в окреме провадження.

Таким чином, розгляд вимог, об'єднаних позивачем в одне провадження є недоцільним, ускладнює вирішення справи, а тому є підстави для розєднання поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження.

Керуючись ст.ст. 126, 208, 209, 210 ЦПК України, суддя

постановив:

Розєднати у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей передати до канцелярії суду для розєднання поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження.

Ухвала окремо від судового рішення оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.М. Гніздилов