Справа № 505/2864/15-ц
Провадження № 2/505/190/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Подільської міської ради Одеської області, Котовська місцева прокуратура Одеської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась 07.07.2016 року в суд з цим позовом до ОСОБА_2, стверджуючи, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню доньки, аліменти не сплачує, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком.

У зв'язку з цим просить суд позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги.

Представник позивачки адвокат Кресюн В.А. також на позові наполягав.

Представник Органу опіки і піклування Подільської міської ради Одеської області за довіреністю Туркевич О.М. позов підтримала.

Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області в судове засідання не з'явився, тому за згоди сторін справу розглянуто у його відсутність.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2012 року, яке набрало законної сили 21 вересня 2012 року.

Від шлюбу у них народилась донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з матір'ю.

Згідно довідки завідувача ДНЗ №1 «Берізка» від 19.01.2015 року, ОСОБА_3 виховується у дошкільному навчальному закладі №1 «Берізка», дитина регулярно доставляється та забирається тільки матір'ю. Батька дитини ніхто з працівників закладу не бачив, в батьківських зборах не приймав жодної участі.

Частиною 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позивач, як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилалась на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини).

Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини, не займатися її вихованням, духовним розвитком, тощо).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язанні займатись вихованням дитини. При цьому передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї.

Належних доказів про вплив позивача на дитину з метою позбавлення відповідача батьківських прав судом не отримано.

З урахуванням обставин справи, суд погоджується з висновком Органу опіки і піклування Подільської міської ради Одеської області від 07.02.2017 року №263 по доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньки.

Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач, як батько малолітньої доньки, маючи реальну можливість виконувати обов'язки по вихованню дитини, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям своєї дитини, потребами, її фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи, не надає жодної матеріальної допомоги. При цьому суд враховує тривалість такого ухилення.

Тому з урахуванням отриманих судом доказів в обґрунтування вимог позову, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки.

У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Котовськ Одеської області, батьківських прав стосовно його малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми при його проголошенні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Су д д я -