Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 428/7237/17
Провадження № 22ц/782/782/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Яреська А.В.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Луганського державного університету внутрішніх справ імені ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом Луганського державного університету внутрішніх справ імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості утримання у вищому навчальному закладі,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.10.2017 року у задоволенні позовних вимог Луганського державного університету внутрішніх справ імені ОСОБА_2 (далі - ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка) до ОСОБА_3 про відшкодування вартості утримання у вищому навчальному закладі було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка звернулося з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка до ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 наказом ректора ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка від 05.08.2013 року № 111о/с дск з 05.08.2013 року був зарахований курсантом 1-го курсу денної форми навчання ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка, який акредитований за ІV-м рівнем, зі строком навчання 4 роки (а.с.5).

28.08.2014 року ОСОБА_3, відповідно до наказу МВС України № 792 від 07.08.2014 року, переведено з 1-го курсу ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка на 2-й курс Харківського національного університету внутрішніх справ (а.с.6, 80).

Згідно із наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ № 223о/с від 24.09.2014 року ОСОБА_3 відраховано з числа курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ за п.63 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 24 вересня 2014 року (а.с.81).

Відповідно до п. 1,2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 (в редакції, яка була чинною станом на час відрахування відповідача з навчального закладу), особи, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС України у разі дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України.

Згідно із довідкою, виданою ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка, курсанту ОСОБА_3 за період з 05 серпня 2013 року по 30 червня 2014 року нараховано грошове утримання в розмірі 2284 грн. 87 коп., яке позивач і просив стягнути з відповідача в якості витрат, пов'язаних з утриманням останнього у вищих навчальних закладах МВС (а.с.9).

Разом із тим, позивачем суду не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження виплати відповідачеві грошового утримання в розмірі 2284 грн. 87 коп.

Не надано суду і доказів перерахування вказаних грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_3 за умови здійснення виплати вказаних грошових коштів шляхом зарахування на картковий рахунок курсанта.

При цьому судом представнику позивача були розяснені положення ч.ч.3,4 ст.10 ЦПК України, у відповідності до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Судом були роз'яснені представнику його права та обов'язки, суд попередив його про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню його прав у питанні витребування відомостей з банківських установ.

Зокрема, за клопотанням представника позивача суд витребував з ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПАТ «Брокбізнесбанк» інформацію щодо банківських (карткових) рахунків ОСОБА_3

Але після відмови ПАТ АБ «Укргазбанк» надати таку інформацію за усною ухвалою суду та після ненадання ПАТ «Брокбізнесбанк» відповіді на судовий запит представник позивача просив закінчити апеляційний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах, не заявляючи клопотання щодо забезпечення доказів повторного витребування необхідної інформації від банків.

Крім того, згідно із п.3 вищевказаного Порядку, витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Разом із тим суду не надано оригіналу або належним чином посвідченої копії такого договору, що було укладено між сторонами у справі в 2013 році.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необгрунтованості позовних вимог ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка до ОСОБА_3 про відшкодування вартості утримання у вищому навчальному закладі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, будь-яких належних доказів на підтвердження своїх доводів апелянт суду не надав, тому судом першої інстанції постановлене правильне по суті і справедливе рішення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Луганського державного університету внутрішніх справ імені ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: