Справа №613/814/16-ц Провадження № 2/613/27/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

при секретарі Макушинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом після уточнення якого просить: стягнути на його користь з Державного бюджету України через управління Державної казначейської служби України в Богодухівському районі Харківської області 6 250 доларів США основного боргу та відсотки за користування чужими коштами в сумі 11 250 доларів США, які підтверджуються рішенням Богодухівського райсуду № 613/733/16-ц, 17 500 доларів США в гривневому еквіваленті з конвертацією в національній валюті за курсом НБУ на момент здійснення платежу та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривен.

Даний позов ОСОБА_1 мотивує тим, що на виконанні у Богодухівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2004/1291/12, виданого 02 листопада 2012 року Богодухівським районним судом Харківської області, про стягнення боргу в сумі 58 982 грн. 43 коп. на його користь з ОСОБА_2 В цей час у відділі ДВС перебуває ще один виконавчий лист про стягнення боргу на суму 27 421 грн. 68 коп., тобто, всього необхідно було стягнути з боржника 86 404 грн. 11 коп. Державний виконавець ніяких дій на виконання судового рішення не здійснював, при тому, що у боржника було в наявності як рухоме, так і нерухоме майно, зокрема будинок у с. Мерло Богодухівського району по вул. Загорулько, 43, ? частина житлового будинку по вул. Молодіжній, 7 в с. Кленове Богодухівського району та частина будівлі кафе, розміщена по вул. Леніна, 8 в с. Кленове. Через те, що державний виконавець ніяких дій спрямованих на виконання судового рішення не здійснював, будинок в с. Мерло за ці роки майже розвалився. 17 червня 2013 року Богодухівським районним судом Харківської області по справі № 613/976/13-ц визнана бездіяльність державного виконавця ВДВС Богодухівського РУЮ Харківської області неправомірною та зобовязано державного виконавця вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення суду, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії. В результаті тривалої неправомірної бездіяльності державного виконавця, яка визнана судовим рішенням, порушені його особисті майнові права, завдано матеріальної та моральної шкоди. В 2013 році він на 58 982 грн. міг би придбати 6 250 доларів США, які він позичив ОСОБА_2, а нині на 58 982 грн. не зможе придбати таку кількість доларів США через те, що державний виконавець своєчасно, в установлений законом строк, не виконав рішення суду. Крім того, розписка-договір між ним та ОСОБА_3 укладена в іноземній валюті в доларах США.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Пояснили, що в листопаді 2012 року ОСОБА_1 предявив на виконання виконавчий лист № 2004/1291 до відділу державної виконавчої служби, про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 58 982 грн. боргу, де на той момент вже перебував виконавчий лист про стягнення боргу з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 в сумі 27 421 грн. 68 коп. На момент надходження виконавчого листа у державного виконавця була можливість виконати рішення суду за рахунок арешту та реалізації рухомого та нерухомого майна боржника частини будівлі кафе, частини будинку в с. Кленове та домоволодіння в с. Мерло Богодухівського району Харківської області. Проте, державним виконавцем ніяких дій щодо виконання виконавчого листа здійснено не було. 17 червня 2013 року ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області по справі № 613/976/13-ц, визнана бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобовязано державного виконавця провести всі виконавчі дії в чіткій відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Зловживаючи своїм службовим становищем, державний виконавець ігнорував як вищевказане рішення Богодухівського районного суду Харківської області, так і виконання виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Крім того, виконання рішення суду унеможливлюється, так як: відшкодувати збитки неможливо у звязку з наявністю інших стягувачів, так як на дату предявлення даного позову на залишку перебуває 7 виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь держави, фізичних та юридичних осіб; борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 виріс з 6 250 доларів США до 17 500 доларів США, враховуючи відсотки за користування борговими коштами; боржник ОСОБА_2 з 2014 року переховується за кордоном. Також, підтримали позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. мотивуючи тим, що внаслідок невиконання рішення суду ОСОБА_1 втратив значну суму грошових коштів, а дії державного виконавця щодо тривалого невиконання судового рішення були визнані рішенням суду неправомірними. Здоровя позивача через бездіяльність державного виконавця різко погіршилось, він втратив віру в справедливість, відчуває стурбованість і тривогу через те, що 6 250 доларів США, які він довгий час заощаджував та тримав для забезпечення старості, він ніколи не отримає, через що його переповнює глибоке відчуття несправедливості.

Відповідач, представники Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував, мотивуючи тим, що позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України заподіяну моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та 17 500 доларів США в гривневому еквіваленті з конвертацією в національній валюті за курсом НБУ на момент здійснення платежу, в той час, як моральна шкода в першу чергу це втрати немайнового характеру, а не заборгованість по рішенню суду. Пояснив, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь держави, фізичних та юридичних осіб. Всього до складу цього зведеного провадження за період з 01 серпня 2012 року, тобто з дня відкриття виконавчого провадження, яке було відкрите першим із залишку, на дату позову перебувало 16 виконавчих проваджень на загальну суму 113 794 грн. 23 коп., в тому числі і виконавче провадження про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 Із зазначених проваджень, 9 виконавчих проваджень на суму 9 131 грн. 90 коп. завершено. З них 7 про стягнення на користь Пенсійного фонду України, 1 про стягнення на користь держави штрафної санкції по податковому боргу, по яких у відповідно до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги задовольняються у першу чергу та 1 провадження про арешт майна боржника. Станом на дату позову, на залишку перебуває 7 виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь держави, фізичних осіб та юридичних осіб на загальну суму 104 662 грн. 33 коп., при цьому по двох виконавчих провадженнях на суму 5 382 грн. 43 коп. стягнуті кошти у відповідності до ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», в першу чергу повинні перераховуватись до держбюджету. Державним виконавцем по зведеному провадженню шляхом направлення запитів було перевірено майновий стан боржника та встановлено, що за боржником зареєстровано на праві власності ? частини житлового будинку в с. Кленове та ? частина кафе в с. Кленове. Зазначене майно державним виконавцем 27 березня 2013 року та 28 червня 2013 року описане та арештоване. Крім того, постановою державного виконавця від 23 травня 2013 року арештовано все майно боржника, а 10 червня 2013 року описане та арештоване рухоме майно боржника. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, майно, а саме будинок в с. Мерло, який в позові зазначив позивач, за боржником не зареєстроване і ніколи зареєстрованим не було. Згідно довідки ВРЕР ГУМВС України в Харківській області від 13 квітня 2013 року, за боржником зареєстрований автомобіль ГАЗ 2705 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. 31 травня 2013 року державним виконавцем винесено постанову та оголошено в розшук зазначений автомобіль, постанову для виконання направлено до УДАІ ГУМВС України в Харківській області. Станом на 16 липня 2016 року автомобіль не розшуканий.

Також державним виконавцем встановлено, що боржник має два рахунка в установі «ПриватБанк». 23 травня 2013 року винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено платіжні вимоги до банку, які були повернуті 07 жовтня 2013 року без виконання у звязку з відсутністю коштів на рахунках. Згідно довідки Управління Держкомзему у Богодухівському районі від 14 серпня 2012 року, земельні ділянки за боржником не зареєстровані. Відповідно до довідки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 20 серпня 2012 року, сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми за боржником не зареєстровано. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі від 13 травня 2015 року, ОСОБА_2 на обліку не перебуває та пенсію не отримує. Згідно довідки від 31 липня 2015 року, відомостей щодо праці за трудовими та цивільно-правовими договорами та про останнє місце роботи, отримання пенсії боржником, інформації не знайдено. Згідно відповіді ДПС України від 08 травня 2015 року, відомостей про джерела отримання доходів боржником, державна податкова служба не має. Крім того, згідно довідки Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 05 травня 2015 року, в будинку за адресою: с. Кленове, вул. Молодіжна, 7 Богодухівського району Харківської області проживає 5 осіб, серед яких двоє неповнолітніх, у звязку з чим, висновком органу опіки та піклування при Богодухівській РДА від 06 липня 2015 року згода на відчуження частини будинку не надано, так як це є порушенням прав дітей на житло. Зазначене унеможливлює передачу на реалізацію цього майна боржника та отримання від реалізації коштів для погашення заборгованості стягувачем по виконавчих документах. Крім того, державним виконавцем неодноразово виносились постанови про призначення субєкта оціночної діяльності для визначення вартості ? частини кафе, яка належить боржнику. Відповідно до наданої експертам калькуляції, вартість експертизи складає 3 700 грн. Стягувачам, у тому числі ОСОБА_7 було запропоновано авансувати витрати на проведення експертизи. Представником стягувача ОСОБА_1 08 серпня 2013 року було авансовано 500 грн. У звязку з відсутністю фінансування, експертизи проведені не були. В подальшому представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Відповідач, представник Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечувала. Пояснила, що позивач у позові зазначив, що у звязку з бездіяльністю органу Державної виконавчої служби при виконанні рішення суду йому було заподіяно моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., яка майже еквівалентна заборгованості за рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17 червня 2013 року по справі № 613/976/13-ц, що становить 58 982 грн. 43 коп. Проте, моральна шкода, в першу чергу, це втрата немайнового характеру, а не заборгованість по рішенню суду. Крім того, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, що також виключає можливість для відшкодування шкоди, так як не встановлені всі елементи цивільного правопорушення. Також, в територіальних органах Державної казначейської служби не передбачені бюджетні призначення на відшкодування шкоди, а тому рахунки на зазначені цілі в управлінні Державної казначейської служби України в Богодухівському районі Харківської області не відкривались. В подальшому від представника відповідала до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення судом позову ОСОБА_1 заперечував.

Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого:

Судом встановлено, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 58 398 грн. 44 коп., а також судовий збір, сплачений позивачем в сумі 583 грн. 99 коп., всього 58 982 грн. 43 коп.

Як вбачається з копії розписки-договору від 19 липня 2011 року, ОСОБА_2 взяв кошти у ОСОБА_1 в сумі 6 250 доларів США, під пять відсотків по курсу долара за користування коштами, кожного місяця виплачуючи 312,5 доларів США, як відсотки вище зазначеної суми. Термін розписки-договору дійсний один рік, тобто до 19 липня 2012 року. Повернення коштів передбачене в доларах. Заклад позики «Будівля кафе».

Відповідно до копії відомостей про виконавче провадження № 35028314 вбачається, що на підставі виконавчого листа, виданого Богодухівським районним судом Харківської області від 02 листопада 2012 року № 2004/1291/12, державним виконавцем Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 02 листопада 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17 червня 2013 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність державного виконавця ВДВС Богодухівського РУЮ Харківської області Чернишова В.І. з приводу невиконання виконавчого листа № 2004/1291/12, виданого 02 листопада 2012 року Богодухівським районним судом Харківської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 58 982 грн. 43 коп. неправомірною та зобовязано державного виконавця ВДВС Богодухівського РУЮ Харківської області Чернишова В.І. виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття всіх передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, на день розгляду справи ОСОБА_2 борг не погашено.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Частиною 2 ст. 22 ЦК Україн перебачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відшкодування матеріальних збитків та/або моральної шкоди можливо лише в разі доведення потерпілою особою факту їх завдання та їх розміру, за умови наявності безпосереднього причинно-наслідкового зв»язку дій винної особи з завдання збитків та/або заподіянням моральної шкоди.

Таким чином, суми, зазначені у виконавчому листі від 02 листопада 2012 року, не можуть бути визнані майновою шкодою (збитками) у розумінні ст. 22 ЦК України, тому позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України через управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 6 250 доларів США основного боргу та відсотки за користування чужими коштами в сумі 11 250 доларів США на відшкодування збитків, заподіяних йому неправомірними діями (бездіяльністю) державних виконавців Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволенню не підлягають. Позивачем не доведено та необгрунтовано суду, які матеріальні витрати та у якому розмірі він поніс внаслідок невиконання рішення суду.

Крім того, позивач просить суд стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн. Суд, розглянувши дану позовну вимог приходить до наступного:

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі і в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її мана, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особо зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог п. 3, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

За змістом ст. 1167 ЦК України та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач довів свої вимоги в частині спричинення йому моральної шкоди, у звязку з тривалим невиконанням рішення суду державним виконавцем, що підтверджується ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17 червня 2016 року. При цьому, суд, враховуючи тривалий час невиконання рішення суду, що підтверджується ухвалою суду, та те, що дані події вплинули на звичайний уклад життя ОСОБА_1, позбавило можливості користування належним йому майном, враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає позов ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 20 000 грн., що є достатньою компенсацією за спричинену моральну шкоду.

Керуючись ст. 56 Конституції України, ст. ст. 22, 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 60, 114, 208, 209, 213 - 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Богодухівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 з Державного бюджету України через управління Державної казначейської служби України в Богодухівському районі Харківської області 20 000 (двадцять тисяч) гривен моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ