Провадження №2/760/1185/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до закінчення терміну навчання, тобто до 15.03.2017.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі з 28.02.1998, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3.

Зазначено, що 11.09.2007 шлюб між сторонами було розірвано, донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Позивачка вказала, що їх з відповідачем донька навчається на ІІ курсі денної форми навчання в ДНЗ «Центр професійної освіти технологій та дизайну м. Києві» ІІІ рівня атестації м. Києва в групі №25 з 01.09.2014 по 15.03.2017 за професією «продавець непродовольчих товарів, адміністратор».

Позивачка посилається на те, що донька не працює, а тому їй потрібні кошти на утримання доньки.

Зазначено, що відповідач сплачував аліменти до досягнення дитиною повноліття, однак 06.09.2016 термін сплати аліментів відповідачем закінчився, тому вона змушена звернутися до суду.

Вказала, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, так як він постійно працює та отримує стабільний дохід.

Виходячи з вищенаведеного, позивачка звернулася з даним позовом до суду та просила його задовольнити.

14.12.2016 на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву від відповідача, в яких позивач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1600 грн. та заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів.

Заперечення обґрунтоване тим, що разом із відповідачем проживає його мати-пенсіонерка, якій він надає матеріальну та моральну допомогу, також посилався на те, що станом на дату розгляду справи має більше 25 років військової вислуги, що надає йому право вийти на пенсію, проте він продовжує працювати для надання матері та дочці матеріальної підтримки. Окрім того, зазначив, що аліменти до досягнення донькою повноліття вчасно стягувалися на користь позивачки. Окрім того, посилався на те, що ніколи не відмовлявся від приймання участі у додаткових витратах на утримання дочки та прийматиме участь у них у випадку їх виникнення.

Виходячи з вищенаведеного, просив позов задовольнити частково.

Позивачка в судовому засіданні 26.01.2017 підтримала позов, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 26.01.2017 позовні вимоги визнав частково та просив задовольнити позов частково.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.1998, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 7).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11.09.2007 розірвано (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 навчається на ІІ курсі денної форми навчання в ДНЗ «Центр професійної освіти технологій та дизайну м. Києві» ІІІ рівня атестації м. Києва в групі №25 з 01.09.2014 по 15.03.2017 за професією «продавець непродовольчих товарів, адміністратор» (а.с. 10), де отримує стипендію, згідно довідки про доходи ОСОБА_3 отримала за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року 1049,02 грн.

Як вбачається з довідки №9 від 18.01.2017, виданій ОСОБА_1, остання проходить військову службу в Національній академії СБ України, займає посаду старшого оператора, заробітна плата складає з вересня 2016 року по січень 2017 року 36 189,05 грн.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до абз.1 п. 20 ППВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 року але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Так, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів до закінчення терміну навчання, тобто до 15.03.2017.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача.

Разом з цим, судом враховано, що відповідачем визнано позов частково, а відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212 - 218 ЦПК України та ст.ст. 199 - 201 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів до закінчення терміну навчання, а саме: до 15.03.2017.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Усатова