Справа № 151/114/17
Провадження № 2/151/72/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Сутовській А.В.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права у користуванні житлом, суд, -

У СТА Н О В И В :

13.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням у будинку,45, по вулиці Орлова, в смт.Чечельник , Вінницької області та зняття з реєстраційного обліку у зазначеному будинку, мотивуючи позов тим, що він являється власником будинку, а з відповідачкою припинив шлюбні відносини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю і пояснив, що відповідно до договору дарування від 07 квітня 2004 року являється власником житлового будинку по вулиці Орлова, 45 (бувша назва Свердлова) в смт.Чечельник Вінницької області.

27.04.2001 року відповідач була зареєстрована в цьому будинку, оскільки 07.11.1999 року зареєструвала шлюб з позивачем. Життя з відповідачем не склалось і 29.01.2014 року рішенням Чечельницького районного суду шлюб між ними було розірвано, з того часу відповідач у вказаному будинку не проживає, не знявшись з реєстрації. Її реєстрація у будинку позивача заважає належним чином позивачу розпорядитись своєю власністю.Відповідач в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації у будинку позивача, а тому позивач просить суд винести рішення про позбавлення відповідача права користуватись його будинком та зобов'язати Чечельницьку селищну раду зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що вона дійсно з 2001 року до 2014 року проживала у будинку позивача, куди була прописана за його ініціативою. У цьому будинку за її участі робили перебудову. Після розірвання шлюбу з позивачем у 2014 році вона у цьому будинку не проживає, не претендує на право користуватися цим будинком, будь-яких претензій на цей будинок не має, ніяким чином позивачу не перешкоджає у користування будинком, але добровільно знятися з реєстрації в цьому будинку не бажає по тій причині, що немає адреси, де б вона могла зареєструвати своє місце проживання.Вона тривалий час дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку з мамою.На зазначений будинок відсутні правовстановлюючі документи, мама являється спадкоємцем після своїх батьків, але право власності на будинок не оформила і не дає згоди на реєстрацію у цьому будинку відповідача., а тому вона просить залишити позов без задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, голова Чечельницької селищної ради у судове засідання не з'явилася.24.02.2017 року від голови Чечельницької селищної ради ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, та не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити по слідуючим підставам.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року зняття з місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем реєстрації особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права користування житловим приміщенням).

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України та ст.405 ЦК України.)

Отже, для того, щоб вимагати зняття з обліку реєстрації відповідача у своєму будинку, позивач повинен надати суду докази того, що відповідач втратила право користуватись його будинком.Позивач не зазначив у позові та не надав під час судового слідства доказів, які б свідчили, з яких підстав необхідно відповідача позбавити права користуватись його будинком. Навпаки, він підтвердив, що відповідач з поважної причини не проживає в його будинку як бувший член сім"ї, оскільки між ними припинено шлюбні відносини.

Як вбачається з показів сторін та матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з позивачем ОСОБА_1

27.04.2001 року як член сім"ї позивач була зареєстрована за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (бувша назва Свердлова) в смт.Чечельник Вінницької області.Даний будинок відповідно до договору дарування від 07 квітня 2004 року(а.с.7) належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8).

Як вбачається із копії рішення Чечельницького районного суду від 29.01.2014 року (а.с.6) між позивачем та відповідачем шлюб розірвано.

З пояснення відповідача у суді вбачається, що після розірвання шлюбу відповідач проживає у будинку матері у селі Рогізка, а зареєструватись за місцем проживання не має змоги, оскільки у мами відсутні правовстановлюючі документи на будинок і мама не дає згоди на реєстрацію проживання відповідачки у її будинку. Власного житла відповідач не має.

Як вбачається з пояснень сторін у суді позивачка вселилась у будинок №45, по вулиці Орлова (бувша вулиця Свердлова) в селищі Чечельник як дружина - член сім"ї позивача.

Як вбачається з пояснень сторін у суді при вселенні відповідача у будинок матері позивача між власником будинку,сторонами не обговорювалось питання про зняття з реєстрації у будинку відповідача у разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу.Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватись будинком (квартирою).

В даному випадку правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються ч.1,2 ст.405 ЦК України, відповідно до якої члени власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати , визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з пояснень сторін у суді відповідач з поважної причини не проживає у будинку позивача, оскільки між ними припинено шлюбні відносини і з позивачем у зазначеному будинку проживає інша жінка зі своїми дітьми.

Керуючись ст.ст.4, 60, 213-215 ЦПК України, ст.405 ЦК України, ст.ст.71,72,116,156 ЖК України, Законом України"Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",суд-

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням у будинку №45, по вулиці Орлова, в селищі Чечельник Вінницької області залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :підпис

З оригіналом вірно.Суддя М.С.Гарник