АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/936/17 Головуючий 1 інст. - Харченко А.М.
Справа № 643/8992/15-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Гуцал Л.В.,

Піддубного Р.М.

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2016 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "МЕРИДІАН», ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Володимирський» - ліквідатор Ткаліч Анатолій Олександрович, Акціонерний комерційний банк «Європейський»- ліквідатор Ковалевський Віталій Олександрович, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулося з позовом до суду, в якому просило стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором № К/04/0301/-Ю07 від 13.11.2007 року 889811 грн. 15 коп., в тому числі солідарно з ОСОБА_4 заборгованість в сумі 2000 грн., та судові витрати.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2016 року позовну заяву задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати та постановити ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ТОВ ВКФ «Меридіан» та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_4

В обґрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не вирішив питання про процесуальний статус товариства з обмеженою відповідальністю, не запропонував позивачу уточнити позовні вимоги та не вирішив питання про закриття провадження у справі щодо позовних вимог відносно відповідача юридичної особи з подальшим його залученням в якості третьої особи.

Неправомірним вважає і стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_4, оскільки це є передчасним до вирішення господарським судом питання про стягнення заборгованості між юридичними особами.

Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що між АКБ «Європейський» та ТОВ ВКФ «Меридіан» 13 листопада 2007 року укладено Кредитний договір № К/04/0301-Ю07.

28 листопада 2007 року між АКБ «Європейський» і ОСОБА_8, який діяв від імені ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір в забезпечення виконання кредитного договору боржником ТОВ ВКФ «Меридіан»і передано в іпотеку квартиру 31, що знаходиться в м.Києві по вул. Волоській в будинку 50/38 і яка належить іпотекодавцю на праві власності (том 2 а.с.22-23).

Між АКБ «Європейський» та ТОВ ВКФ «Меридіан» 24 жовтня 2008 року укладено Додатковий Договір № 1 до кредитного договору № К/04/0301-Ю07 від 13.11.2007, згідно з умовами якого сторони узгодили розмір кредиту - 450000 доларів США, внесли зміни у п.4.1 основного договору щодо узгодження нового графіку погашення заборгованості, який є додатком до даної додаткової угоди (т.1 а.с. 14).

27 серпня 2010 між АКБ «Європейський» та ТОВВКФ «Меридіан» укладено Додатковий договір до кредитного договору № К/04/0301-Ю07 від 13.11.2007, яким сторони визначили розмір плати за користування кредитом у 16% річних, встановили черговість сплати коштів, а також внесено зміни до графіку погашення кредиту (т. 1 а.с. 15).

Між АКБ «Європейський» ВАТ «КБ «Володимирський» 25 березня 2009 року укладено Договір відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань), за яким з моменту укладення договору право вимоги за кредитним договором № К/04/0301-Ю07 від 13.11.2007, боржником за яким є ТОВ ВКФ «МЕРИДІАН» перейшло до ВАТ «КБ «Володимирський» (т.1 а.с. 17-18).

30 серпня 2011 року між ПАТ «КБ «Володимирський» та ОСОБА_5 укладено Договір поруки, за умовами якого сторони узгодили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням ТОВ ВКФ «Меридіан», які виникають з умов кредитного договору № К/04/0304-Ю07 від 13.11.2007, з усіма змінами і доповненнями, у повному обсязі цих зобов'язань, що складається з кредиту 450000 доларів США, процентів за користування кредитом, можливих комісій, штрафів, пені (п.1.2.).

Між ОСОБА_5 та ТОВ «Азовдевелопмент» 23 березня 2012 року укладений Договір № 22/23/03 від 23.03.2012 року про зміну сторони в зобов'язанні, відповідно до якого з моменту його укладення право вимоги грошових коштів до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ «МЕРИДІАН» перейшло до позивача (т.1 а.с.20).

30 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено Договір поруки, згідно з яким, відповідач ОСОБА_4 прийняв на себе зобов'язання частково, а саме в розмірі 2000 грн. відповідати перед Кредитором (позивачем) за виконання зобов'язань ТОВ ВКФ «МЕРИДІАН», що виникли за Кредитним договором № К/04/0301-Ю07 від 13.11.2007 року (т.1 а.с. 39).

Відповідальність ОСОБА_4 перед позивачем, згідно з умовами Договору поруки, виникає у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань ТОВ ВКФ «МЕРИДІАН» перед позивачем.

Також , поряд з боржником ТОВ ВКФ «МЕРИДІАН» і поручителем ОСОБА_4 за неналежне виконання зобов'язань перед позивачем виникає відповідальність як іпотекодавця і у ОСОБА_3 , яка звернулась з апеляційною скаргою.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність ухвалення рішення суду в частині задоволення позовних вимог юридичної особи до юридичної особи, є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 1, 12 ГПК України господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

У справі, яка переглядається, ТОВ «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» звернулось з позовом до ТОВ ВКФ "МЕРИДІАН» про стягнення заборгованості. Отже, зазначена справа в частині цих позовних вимог не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положеннями частини першої статті 310 ЦПК України передбачено, що судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статями 205 і 207 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції порушив ці вимоги закону і ухвалив рішення про задоволення позову, тоді як провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Позовні вимоги юридичної особи до іншої юридичної особи, що виникли з укладеного ними кредитного договору, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК); вимоги юридичної особи до фізичної особи, що виникли з окремого договору поруки, укладеному на забезпечення виконання кредитного договору, згідно з положеннями ст. 543 ЦК можуть бути самостійним і окремим предметом позову (постанова Верховного Суду України від 28 лютого 2011 р. у справі № 6-5цс10).

За змістом положень ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК, поручитель пов'язаний із боржником зобов'язальними правовідносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором; має право висувати заперечення проти вимог кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК).

Права поручителя можуть бути захищені судом лише за його зверненням з позовом. Матеріали справи свідчать, що відповідач ОСОБА_4 погодився з позовом, рішення суду не оскаржив, тому апеляційна скарга ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 310,313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2016 року - скасувати в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВДЕВЕЛОПМЕНТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "МЕРИДІАН» про стягнення заборгованості в сумі 889811 грн 15 коп. і провадження у цій частині у справі закрити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2016 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 в сумі 2000 грн залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Л.В. Гуцал

Р.М. Піддубний