УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М при секретарі Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі подання головного державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_1. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_1А звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань, покладених згідно виконавчого листа №266/1058/16-ц, виданого 19 липня 2016 року Приморським райсудом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 78813,42 грн. Цю вимогу обґрунтувала тим, що боржник добровільно рішення суду не виконує. Представник стягувача за довіреністю звернувся до ВДВС з заявою про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон при наявності невиконаних зобовязань.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Кальміуському ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області знаходяться: виконавчий лист №266/1058/16-ц, виданий 19 липня 2016 року Приморським райсудом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 78813,42 грн.

11 серпня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У судове засідання державний виконавець не зявилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України - до виконання зобовязання за рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що таке обмеження може бути застосоване, якщо громадянин України ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

При розгляді подання державного виконавця судом встановлено, що до подання не долучено доказів щодо вжиття заходів примусового виконання рішення суду, доказів, які б свідчили, що боржник дійсно ухиляється від сплати боргу, а також не долучено копію паспорта боржника - громадянина України.

Також суду не надано доказів того, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, а також те, що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, згідно ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Статтею ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи людини гарантуються і не можуть бути скасовані.

Оскільки Конституція є Основним Законом України, то права людини, які гарантовані нею, не можуть бути порушені.

Враховуючи те, що особа яка направила подання в суд не представила суду належні докази по справі, в задоволенні подання головного державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33 Конституції України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В поданні подання головного державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4