Номер провадження: 22-ц/785/2295/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте під час шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про визнання за нею право особистої приватної власності на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що з 21 серпня 2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Перебуваючи у шлюбі, вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2, титульним власником якої за договором купівлі-продажу квартири №2606 від 18.06.2008 року зазначено ОСОБА_3

Позивачка зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу за квартиру було сплачено 480 332,99 грн. Дані кошти належали позивачу та її матері, які збиралися на протязі семи років для придбання квартири.

Як зазначає позивач, відповідач був обізнаний щодо цієї обставини та за згодою сторін він став титульним власником квартири.

Проте, на даний час, у них з відповідачем виник спір щодо належності квартири, відповідач відмовляється добровільно підписати з нею договір про розподіл майна, набутого під час шлюбу, який би допоміг визначитися щодо майна, яке є особистою власністю кожного з подружжя.

Вищевикладені обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року скасувати та постановити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖД №119874, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси 21 серпня 2004року.

- Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є малолітня донька ОСОБА_4, 01 грудня 2006року народження.

- 18.06.2008року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 купив квартиру 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2, та складається в цілому з трьох житлових кімнат, житловою площею 39,0 кв.м., загальною площею 65,7 кв.м. Продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 480 332,99грн., які продавець одержав від покупця повністю до підписання цього договору. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 18 червня 2008року, зареєстровано в реєстрі за №2606.

- Зазначений договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» номер запису: 287 в книзі 677пр-82, власник ОСОБА_3.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що квартира № 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2 була придбана відповідачем - ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте під час шлюбу (зокрема квартиру 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2), суд першої інстанції виходив з того, що:

- позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що спірна квартира була придбана за кошти, які належали їй особисто;

- позивач не надала жодного доказу ухилення відповідача від укладання відповідного договору;

- між сторонами у справі відсутній спір про право, що виключає можливість задоволення позовних вимог;

- позивач не надала та не заявила відповідного клопотання про витребування витягу з реєстру прав на нерухоме майно з метою зясування питання про відсутність обтяжень на спірній квартирі.

Судова колегія погоджується з остаточним висновком суду першої інстанції, звертаючи увагу на таке.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна ОСОБА_3 є власником квартири № 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2 на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2008 року. Того ж дня на підставі іпотечного договору від 18.06.2008 року придбана квартира була передана ОСОБА_3 в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» для забезпечення виконання грошового зобовязання на суму 98950 доларів США. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» за договором купівлі-продажу прав вимог передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним та іпотечним договорам, укладених з ОСОБА_3

Відповідно до договору споживчого кредиту № 0 від 18.06.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, банк видав позичальнику 98950 доларів США на придбання нерухомості. Пуктом 2.1. кредитного договору передбачено, що виконання зобовязання забезпечується заставою нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

Крім того, виконання зобовязань за договором споживчого кредиту № 0 від 18.06.2008 року забезпечено порукою ОСОБА_2.

Відповідно до іпотечного договору від 18.04.2008 року ОСОБА_3 передав в іпотеку АКІБ «УкрСибанк» квартиру № 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2, яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2008 року.

Отже, 18.06.2008 року відбулися одразу чотири події, що стосуються спору між сторонами:

- отримання ОСОБА_3 кредиту для придбанння нерухомості з умовою забезпечення виконання зобовязаннь за кредитним договором передачею у заставу квартири № 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2;

- забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ОСОБА_3 порукою ОСОБА_2;

- придбання ОСОБА_3 за договором купвлі-продажу квартири № 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2;

- передача ОСОБА_3 придбаної квартири № 12, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Шишкіна, будинок 58/2 в іпотеку банку.

Оцінюючи вказані події, судова колегія доходить висновку, що спірна квартира була придбана за кошти, отримані ОСОБА_3 за кредитним договором, виконання зобовязання за яким було забезпечено передачею цієї квартири в іпотеку банку. Також виконання ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_2

Таким чином, наведене позивачем обгрунтування, що спірна квартира придбана за її особисті кошти, які були накопичені частково нею та частково її матірю, спростовується встановленими у справі обставинами, які підтверджені документал ьно.

Тому остаточний висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог заснований на тому, що позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що спірна квартира була придбана за кошти, які належали їй особисто, є правильним.

Доводи апеляційної скарги про неврахування районним судом доводів позовної заяви висновок суду не спростовують, оскільки висновок районного суду відповідає встановленим у справі обставинам. В свою чергу жодного документального підтвердження обставин, на які містяться посилалання, як у позові так і в апеляційній скарзі, позивачем не надано.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги в частині обгрунтування, наведеного судом в мотивувальній частині рішенхня, що між сторонами відсутній спір. Такий висновок суду заснований на припущенні і не підтверджується обставинами справи та доказами. Тому дане обгрунтування підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення обгрунтування суду, що між сторонами справи відсутній спір.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_7