Справа № 379/1305/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Таращанське відділення Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить зобовязати відповідача подати до органу Державної фіскальної служби України уточнюючий розрахунок форми №1ДФ в частині віднесення суми прощеного (анульованого) боргу у сумі 5723926,37 (пять мільйонів сімсот двадцять три тисячі девятсот двадцять шість) гривень 37 копійок до податкового розрахунку за ознакою доходу «127» (Інші доходи).

В судовому засіданні позивач позов підтримав і, обґрунтовуючи його, пояснив суду, що 27 травня 2008 року між ним та відповідачем, що є правонаступником АТ «ІНДЕКС БАНК», було укладено кредитний договір №73/08-ю, відповідно до умов якого останній надав йому на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання валютний кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту 800000 доларів США, а він (позивач) зобов'язаний був прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, внести плату за нього та повернути цей кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором.

07 липня 2015 року між ними було укладено договір про внесення змін та доповнень №9 до вказаного вище кредитного договору, відповідно до якого, ним було повністю погашено основну суму кредиту і банком, як кредитором, за його самостійним рішенням було прощено (анульовано) йому, як позичальнику, частину суми основного боргу по кредиту у розмірі 5723926,37 грн..

Також, відповідно до положень Податкового кодексу України, банк як кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

При цьому згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, під ознакою доходу «126» відображається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Зазначає, що, зважаючи на те, що сума яка була йому прощена банком та була розрахована відповідно до п.п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, не вважається його додатковим благом, як платника податку та не підлягає включенню до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

З огляду на те, що прощення (анулювання) частини кредиту було здійснено відповідачем відповідно до положень Податкового кодексу України за його самостійним рішенням, не було повязане з процедурою банкрутства, а також до закінчення строку позовної давності, останній, як податковий агент, повинен був визначити та відобразити в податковому розрахунку суму доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, під ознакою доходу «127» (Інші доходи).

Однак, відповідач неправильно застосував норми Податкового кодексу України, а також безпідставно визначив та подав до органу Державної фіскальної служби України розрахунок форми №1ДФ в частині віднесення сум прощеного (анульованого) боргу за договором про прощення до податкового розрахунку за ознакою доходу «126», що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07 жовтня 2016 року за №10449/м.

22 березня 2016 року ним було подано до банку лист вх.№13812/3222 з вимогою в десятиденний термін подати до органу державної фіскальної служби уточнюючий розрахунок форми №1ДФ в частині віднесення сум прощеного (анульованого) боргу за договором про прощення до податкового розрахунку за ознакою доходу «127» (Інші доходи), однак даний лист відповідач залишив без розгляду та задоволення.

Вважає, що внаслідок неправильного застосування Банком норм Податкового кодексу України, а також безпідставного визначення та подання до органу Державної фіскальної служби України розрахунку форми №1ДФ в частині віднесення сум прощеного (анульованого) боргу за договором про прощення до податкового розрахунку за ознакою доходу «126», у нього, як платника податків, виник обовязок з обовязкового подання в установлені строки податкової декларації та сплати податку з доходів, отриманих ним, нібито як додаткове благо.

З метою недопущення порушення його прав та можливого безпідставного визначення Державною фіскальною службою України грошового зобовязання та винесення податкового повідомлення-рішення, що суперечило б податковому законодавству, просить задовольнити його позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив суду, що 27.05.2008 року між ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_2» (попередня назва - АТ «Індустріально-експортний банк», ПАТ «Індустріально-експортний банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №73/08-ю, відповідно до умов якого відповідачем було надано позивачеві кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 800000 доларів США з строком користування до 30.04.2018 року з цільовим призначенням кредитування - «на особисті потреби».

В подальшому, в цей кредитний договір 07.07.2015 року внеслись зміни відповідно до договору про внесення змін та доповнень №9 до кредитного договору, згідно яких:

-строк кредитування невідновлювальної кредитної лінії в сумі 800000 доларів США був змінений і встановлений сторонами до 08.07.2015 р.;

-сторонами погоджено надання кредиту в сумі 14309815 грн. 92 коп. з строком користування з 07.07.2015 р. до 31.07.2015 р. включно. Цільове призначення траншу - на рефінансування кредитної заборгованості позивача перед підповідачем за валютним траншем.

Крім того, відповідно до даного договору, за умови погашення позивачем не пізніше 08.07.2015 року у повному обсязі залишку заборгованості за кредитом (валютний транш) та погашення достроково заборгованості за кредитом (гривневий транш) у сумі, не менше 8585889,55 грн., відповідач припиняє зобовязання позивача за кредитним договором щодо погашення залишку заборгованості за гривневим траншом, а кредитний договір вважається припиненим.

Відповідно до п.1.13 вказаного вище договору про внесення змін та доповнень №9 до кредитного договору від 07.07.2015 року з його (цього договору) підписанням позивач вважається належним чином повідомленим про прощення його зобовязань по кредиту.

08.07.2015 року позивач виконав вищезазначені умови кредитного договору, відтак відповідачем було надано під особистий підпис позивача ОСОБА_3 про прощення (анулювання) боргу №1 від 08.07.2015 року (вих.№13609/1654 від 08.07.2015 р.), відповідно до якого повідомлено його про прощення (анулювання) суми боргових зобовязань по даному кредитному договору, яка становить 5723926 грн. 37 коп., в тому числі за основною сумою кредиту 5723926,37 грн.

В цьому ж ОСОБА_3 про прощення (анулювання) боргу №1 від 08.07.2015 р (вих.№13609/1654 від 08.07.2015 р.) зазначено, що відповідно до умов Податкового кодексу України, сума анульованого (прощеного) боргового зобовязання буде включена відповідачем до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого, на користь фізичних осіб, за підсумками звітного періоду, у якому боргове зобов'язання було прощено.

Згідно вимог Податкового кодексу України відповідач повідомив позивача, що він зобовязаний включити дохід у вигляді прощеного (анульованого) боргу до річної податкової декларації та сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та у розмірах встановлених чинним законодавством.

Відтак, враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач, повідомивши позивача (платника податку-боржника) про прощення (анулювання) боргу і, включивши суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено, вчинив всі дії, передбачені п.п. «д» п. 164.2.17 ст.162 ПК України.

Водночас вважає необґрунтованим твердження позивача про необхідність виконання відповідачем обовязку податкового агента при прощенні (анулюванні) частини боргу за кредитним договором,

Крім того, вважає необхідним зазначити, що прощення заборгованості позивача відбувалось за гривневим, а не валютним траншом, як це передбачено умовами договору про внесення змін та доповнень №9 до кредитного договору (п.1.3., п.1.11., п.1.13.), а тому, питання чи підпадає сума цього прощення (анулювання) під дію п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України відноситься до компетенції Державної фіскальної служби України.

Відповідно до п.п.14.1.172. п. 14.1. ст.14 ПК України індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом, а згідно з п.п.14.1.1721 індивідуальна податкова консультація - роз'яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій;

Так, зокрема, у листі Державної фіскальної служби України від 07.09.2015 року за №8481/5/99-99-17-03-03-14 зазначено, що «При цьому згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4, під ознакою доходу "126" відображається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Враховуючи викладене, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пп.8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, слід розглядати окремо».

Крім того, відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 25.01.2016 р. за N91335/6/99-99-03-03-15 зазначено, що «Згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, під ознакою доходу "126" відображається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Кодексу), зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, що перевищує у 2015 році - 609 грн., у 2016 році - 689 грн.. Під ознакою доходу "127" відображаються доходи, зокрема основна сума боргу (кредиту платника податку, прощеного (анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує у 2015 році - 609 грн., у 2016 році - 689 грн., та сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності».

Також, згідно з позицією Державної фіскальної служби України, викладеної у листі від 10.05.2016 р. за №4758/Ц/99-99-13-02-03-14 «Враховуючи викладене, у разі якщо кредитором (банком) у 2015 році було здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм пп. "д пп. 164.2.17 п. 164.2 cт. 164 Кодексу. При цьому дохід, отриманий платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням відображається кредитором в податковому розрахунку форми №1ДФ за ознакою "126"».

Тому, зазначаючи, що позовні вимоги є безпідставними, просив суд відмовити в задоволенні прозову.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

27.05.2008 року між ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_2» (правонаступником АТ «Індустріально-експортний банк», ПАТ «Індустріально-експортний банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №73/08-ю, відповідно до якого відповідачем було надано позивачеві кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 800000 доларів США зі строком користування до 30.04.2018 року з цільовим призначенням кредитування - «на особисті потреби».

07.07.2015 року в даний кредитний договір, відповідно до договору про внесення змін та доповнень №9 до кредитного договору, внесено зміни, згідно яких:

-строк кредитування невідновлювальної кредитної лінії в сумі 800000 доларів США був змінений і встановлений сторонами до 08.07.2015 року;

-сторонами погоджено надання кредиту в сумі 14309815 грн. 92 коп. зі строком користування з 07.07.2015 року до 31.07.2015 року включно. Цільове призначення траншу - на рефінансування кредитної заборгованості позивача перед підповідачем за валютним траншем.

Крім того, відповідно до п. 1.11. даного договору, за умови погашення позивачем не пізніше 08.07.2015 року у повному обсязі залишку заборгованості за кредитом (валютний транш) та погашення достроково заборгованості за кредитом (гривневий транш) у сумі, не менше 8585889,55 грн., відповідач припиняє зобовязання позивача за кредитним договором щодо погашення залишку заборгованості за гривневим траншом, а кредитний договір вважається припиненим.

Відповідно до п.1.13 вказаного вище договору про внесення змін та доповнень №9 до кредитного договору від 07.07.2015 року з його (цього договору) підписанням позивач вважається належним чином повідомленим про прощення його зобовязань по кредиту.

Оскільки позивачем виконано вищезазначені умови кредитного договору, 08.07.2015 року відповідачем було вручено йому особисто ОСОБА_3 про прощення (анулювання) боргу №1 від 08.07.2015 року (вих.№13609/1654 від 08.07.2015 р., відповідно до якого повідомлено його про прощення (анулювання) суми боргових зобовязань по даному кредитному договору, яка становить 5723926 грн. 37 коп., в тому числі за основною сумою кредиту 5723926,37 грн.

В цьому ж ОСОБА_3 про прощення (анулювання) боргу №1 від 08.07.2015 р (вих.№13609/1654 від 08.07.2015 р.) зазначено, що відповідно до умов Податкового кодексу України, сума анульованого (прощеного) боргового зобовязання буде включена відповідачем до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого, на користь фізичних осіб, за підсумками звітного періоду, у якому боргове зобов'язання було прощено.

Згідно вимог Податкового кодексу України відповідач попередив позивача про його обовязок включити дохід у вигляді прощеного (анульованого) боргу до річної податкової декларації та сплатити податки і. збори з такого доходу в порядку та у розмірах встановлених чинним законодавством.

При цьому позивач зазначив, що внаслідок неправильного застосування відповідачем норм Податкового кодексу України, а також безпідставного визначення та подання до органу Державної фіскальної служби України розрахунку форми №1ДФ в частині віднесення сум прощеного (анульованого) боргу за договором про прощення до податкового розрахунку за ознакою доходу «126», у нього, як платника податків, виник обовязок з обовязкового подання в установлені строки податкової декларації та сплати податку з доходів, отриманих ним, як платником податку, як додаткове благо. Поряд з цим зазначає, що сума прощеного (анульованого) боргу в розмірі 5723926,37 грн. мала бути віднесена банком до податкового розрахунку за ознакою доходу «127» (Інші доходи) згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. № 4.

Відповідно до п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додатковими благами є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За приписами п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст.164 ПК України).

Додаткові блага у розумінні податкового законодавства відносяться до доходів якими є матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до п.п. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобовязання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.».

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Споживчий кредит - це кредит, що надається споживачеві на придбання продукції для особистих потреб, які безпосередньо не пов'язані з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Отримання кредиту передбачає обов'язок позичальника повернути у встановлені кредитним договором строки основну суму боргу (суму, яка була отримана від банку), а також сплатити проценти за користування кредитом. Крім цього, умовами кредитного договору часто передбачається необхідність здійснення позичальником інших платежів, пов'язаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту, як на користь банку (комісії за відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, що, наприклад, пов'язано з бажанням позичальника отримувати виписки за кредитним/картковим рахунком, здійснення валютно-обмінних операцій, надання консультаційних, у тому числі юридичних, послуг тощо), так і на користь третіх осіб (страхові платежі, платежі за послуги нотаріусів, інших осіб, біржові збори тощо).

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що "додаткове благо" - це, зокрема, матеріальні цінності, які збільшують загальний майновий стан платника, тобто забезпечують збільшення його матеріальних активів.

Зважаючи на викладене, суд відмічає, що у даному випадку необхідно виходити із сутності терміну "додаткове благо", тобто це отримані позивачем будь-які надбання, яких він не мав раніше.

Отже, висновки відповідача про збільшення майнового стану чи приросту активів позивача, що уможливлювало б віднесення суми прощеного (анульованого) боргу за ознакою доходу «126» - Додаткове благо - згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. № 4 є передчасними, оскільки, виходячи з вищевказаних міркувань даний прощений борг необхідно віднести згідно цього Довідника за ознакою доходу «127» - Інші доходи.

Беручи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14, п.п. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164, п. 8 підрозділу 1 розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України, ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11,12, 15, 60, 84, 85, 88, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати публічне акціонерне товариство «Креді ОСОБА_2» подати до органу Державної фіскальної служби України уточнюючий розрахунок форми №1ДФ в частині віднесення суми прощеного (анульованого) боргу ОСОБА_1 у сумі 5723 926,37 (пять мільйонів сімсот двадцять три тисячі девятсот двадцять шість) гривень 37 копійок до податкового розрахунку за ознакою доходу «127» (Інші доходи).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 березня 2017 року

Головуючий:ОСОБА_4