Справа № 313/1619/16-ц
Провадження №2/313/81/2017
27.02.2017 р. смт . Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 25 008,28 грн. за кредитним договором № б/н від 30.08.2010 р.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 30.08.2010 р. з ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивачем наданий кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підписав заяву тим самим дав згоду з усіма умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.
При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, а саме договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував.
Станом на 31.10.2016 р. за кредитним договором має заборгованість 25 008, 28 грн.
Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не зявився, але в наданій заяві позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки у судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду та повідомлявся належним чином, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
30.08.2010 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
В позовній заяві ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ставить питання щодо стягнення з відповідача: 2 584,99 грн. - заборгованості за кредитом; 18 056,23 грн. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом; 2 700,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1 167,06 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості за кредитом, яку у позові просить позивач стягнути з відповідача складає 25 008, 28 грн.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно положень ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Згідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.
З позовної заяви вбачається, що за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 700,00 грн.
У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За кредитним договором борг по тілу кредиту складає 2 584,99 грн., а пеня нарахована в сумі 2 700,00 грн.
Із наведених даних вбачається, що пеня значно перевищує заборгованість по тілу кредиту.
Відповідно до положення ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватись зобовязання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики.
Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до збагачення.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності, вочевидь не співмірність між нарахованою пенею і порушенням зобовязання, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, розяснень, викладеними у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пеню необхідно зменшити, обмежившись сумою, яка відповідає боргу по тілу кредиту, а саме 2 584,99 грн. На думку суду такий розмір пені забезпечить задоволення інтересів кредитора і водночас не порушить баланс між інтересами кредитора та боржника.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача штраф 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф 1 167,06 грн. (процентна складова).
Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15).
Відповідно до ст.360-7 ЦПК України ці судові рішення є обов'язковими для всіх судів України і суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із цими рішеннями Верховного Суду України.
Підстав для відступу від правової позиції, викладеної 21.10.2015 р. у висновку Верховного Суду України у постанові по справі № 6-2003цс15, з одночасним наведенням відповідних мотивів, суд не вбачає.
Отже враховуючи те, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявив позовні вимоги щодо стягнення пені, то позовні вимоги щодо стягнення штрафів, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15, задоволенню не підлягають.
При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.
Позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 25 008,28 грн., які задоволені частково на суму 23 226,21 грн. Тому, з врахуванням вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_2 частково, у сумі 1 240,00 грн. (Розрахунок судового збору: 1). 23 226,21 грн. (сума задоволених позовних вимог): 25 008,28 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 0,9 % (відсоток від суми задоволеного позову); 2). 1 378,00 грн. (сума судового збору,сплаченого позивачем) х 0,9 % (відсоток від суми задоволеного позову) = 1 240,00 грн.)).
На підставі викладеного,ч.2 ст.11, ст.ст. 3, 15, 16, 509, 525-527, 530, 549, 551, 615, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-225, 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 25 008,28 грн. за кредитним договором № б/н від 30.08.2010 р. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 30.08.2010 р.: 2 584,99 грн. - заборгованість за кредитом; 18 056,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 584,99 грн. заборгованість за пенею та комісією за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього стягнути 23 226,21 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 240,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Згідно зі ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

27.02.2017