Провадження № 2/300/57/2017
Справа №300/70/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2017 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з ОСОБА_1, з участю позивача - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкуванння.

Заяву мотивовано тим, що бабі позивача ОСОБА_5 належав житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами №117 в с. Латірка Воловецького району. 04.12.2014 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно заповіту складеного 18.03.2010 року та посвідченого секретарем Біласовицької сільської ради ОСОБА_6, ОСОБА_5 все своє майно заповіла своєму внукові та позивачу ОСОБА_2 За життя ОСОБА_5 належним чином не провела державну реєстрацію права власності на спадковий будинок та не отримала належних правовстаноовлюючих документів, через цю обставину позивач не може оформити спадщину, тому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами №117 в с. Латірка Воловецького району.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради - сільський голова ОСОБА_7 в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в судове засіданні також не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, також зазначивши, що наявний в матеріалах справи заповіт на день відкриття спадщини за померлою ОСОБА_5 є чинним, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи може бути, як встановлено п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України- визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що будинок №117 в с. Латірка, Воловецького району належав ОСОБА_5, підтвердженям чого є технічний паспорт на житловий будинок ( а.с. 17 - 23 ), однак зареєстрований належним чином не був.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №184060 від 05.12.2014 року (а.с. 8) ОСОБА_5 померла і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок №117 в с. Латірка Воловецького району.

ОСОБА_5 залишила по собі письмове розпорядження на випадок своєї смерті - заповіт посвідчений 18.03.2010 року секретарем Біласовицької сільської ради ОСОБА_6 ( а.с. 7 ), яким заповіла своєму внукові та позивачу по справі ОСОБА_2 належний їй житловий будинок. Позивач оформити спадщину на себе не має можливості, так як спадковий будинок не був зареєстрований у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем у спадковому будинку вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини. Позивач наміру відмовлятися від спадщини немає.

Позивач ОСОБА_2 належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, підтвердженням чого є довідка ОСОБА_4 сільської ради №40 від 10.01.2017 року з якої видно, що ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_5 в житловому будинку №117 в с. Латірка Воловецького району на час її смерті ( а.с. 15 ). Інших спадкоємців, які мають право на обов?язкову частку в спадщині за померлою ОСОБА_5 немає.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом.

У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов?язання встановлено законодавством у зв?язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, так як спадковий будинок не зареєстрований спадкодавцем у встановленому законом порядку та не має відповідних правовстановлюючих документів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за померлою ОСОБА_5 є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 60, ч.4 ст.174, ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок №117 та належні до нього господарські споруди, що розташований в с. Латірка Воловецького району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.