АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4919/17 Головуючий 1 інст. - Скотар А.Ю.
Категорія: договірні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Сафіра Федіра Олеговича звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог позивач вказав, що 16 квітня 2010 року укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5 600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою 43,20% за користування на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак умови кредитного договору виконані не були, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 27 343 грн. 61 коп. (за кредитом - 1 761 грн. 47 коп.; за відсотками за користування кредитом - 20 404 грн. 70 коп.; за пенею та комісією - 3 399 грн. 17 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1 278 грн. 27 коп.).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в указаному розмірі та 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на пропуск строку позовної давності.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 1 761 грн. 47 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 20 404 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1 200 грн. 00 коп., а також 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що анкета-заява не є належним доказом на підтвердження кредитних відносин між сторонами; розрахунок заборгованості не є обґрунтованим; кредитні кошти надано без дотримання правил, встановлених Законом про захист прав споживачів.

Позивач рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що 16 квітня 2010 року укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5 600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою 43,20% за користування на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак умови кредитного договору виконані не були, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 27 343 грн. 61 коп.

Сума заборгованості складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1 761 грн. 47 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 20 404 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією -3 399 грн. 17 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) -1 278 грн. 27 коп.

Анкета-заява особисто підписана ОСОБА_1

При цьому в анкеті-заяві відповідач надав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифів ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з пунктом 3.1. Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначено в заяві та в Пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заяви.

18 березня 2011 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок в розмірі 300 грн. 00 коп. та видана кредитна картка № 357070.

Останній платіж за кредитом було здійснено 09 грудня 2013 року в розмірі 117 грн. 90 коп., що підтверджується випискою за період з 01 січня 1999 року по 20 травня 2017 року на а. с. 73-81.

Позов пред'явлено 02 грудня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення боргу в загальному розмірі 23 366 грн. 17 коп. з урахуванням строку позовної давності щодо пені.

Доводи апеляційної скарги щодо розрахунку не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно з частинами першою, другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Пунктом 1.1.3.2.2, Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Позичальник зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам; у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або тарифів надавати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у томі числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам (пункти 1.1.2.3, 1.1.2.4).

На час укладення 16 квітня 2010 року Договору № б/н діяла процентна ставка в розмірі 30,00% відсотків на рік на суму залишку заборгованості. На підставі наказів ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18 серпня 2014 року № СП-2014-6915682 та від 18 лютого 2015 року № СП-2015-6552838 процентна ставка змінювалась, а саме: з 01 вересня 2014 року її розмірі становив 2,9% на рік, з 15 березня 2015 року її розмір становив 3,6% на рік.

Повідомлення про зміну розмірів процентних ставок направлені відповідачу15 серпня 2014 року та 15 березня 2015 року, на які він не відреагував, з заявою про розірвання кредитного договору до позивача не звернувся.

Посилання в апеляційній сказі на те, що кредитні кошти надано без дотримання правил, встановлених Законом про захист прав споживачів, є безпідставним. З позовом про визнання Договору б/н від 16 квітня 2010 року позивач не звертався та не позбавлений такої можливості.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова