Справа № 296/7126/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Сингаївського О.П.,

секретаря Козловець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної дитячо-юнацької спортивної школи інвалідів Житомирської обласної ради про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому у його обґрунтування зазначила, що працювала на посаді заступника директора з навчально-тренувальної роботи та 02.06.2015 була звільнена з посади, у зв'язку із скороченням посади, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України з 02.06.2015 року. Посилаючись на те, що її звільнення відбулося з порушенням норм чинного законодавства, позивач просила: «Визнати незаконним та скасувати наказ «Про звільнення» від 02.06.2015 № 26. Поновити Позивача на роботі з дати звільнення та стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 13 925,79 гривень, при цьому допустити стягнення заробітної плати за один місяць негайно. Стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Зобов'язати Відповідача виконати рішення суду про поновлення Позивача на роботі негайно».

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали.

Представники відповідача заперечували проти позову, посилаючись на те, що звільнення відбулося у відповідності до норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом директора Житомирської обласної дитячо-юнацької спортивної школи інвалідів Житомирської обласної ради Т.Р.Паторжанської № 26 від 02.06.2015 було звільнено позивача ОСОБА_1 з посади заступника директора з навчально-тренувальної роботи, у зв'язку з скороченням посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України з 02.06.2015 (а. с. 10).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до вимог ст.64 ГК України , підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розклад.

Судом встановлено, що згідно Наказу № 12-к від 10.03.2015 в Житомирській обласній дитячо-юнацькій спортивній школі інвалідів дійсно відбулось внесення змін до штатного розпису та скорочення штату у зв'язку з змінами виробничих планів, в результаті чого, посаду, на якій працювала позивач - «Заступник директора з навчально-тренувальної роботи» та одну посаду «Інструктора-методиста» було скорочено, та введено дві посади «тренер-викладач з волейболу» (а. с. 143). При цьому, враховуючи положення ст.64 ГК України, обговорення питання про доцільність проведення скорочення чисельності або штату працівників на підприємствах, в установах, організаціях не входить до компетенції суду.

Частиною 1 ст.49-1 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

В матеріалах справи наявна копія попередження ОСОБА_1 про можливе звільнення із займаної посади 12.05.2015, у зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. Із вказаним попередженням позивач ознайомлена 17.03.2015 (а. с. 28).

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, передбачених у п.1 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч.3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідачем надана суду копія пропозиції ОСОБА_1, в зв'язку з змінами у штатному розкладі, зайняти наявну вакансію тренера викладача груп ФРП з тижневим навантаженням 24 години на тиждень. На вказану пропозицію позивач не погодилась, про що написала і розписалась 20.05.2015 (а. с. 26).

Суду не надано доказів того, що на час звільнення позивача у відповідача були вільні ще будь-які вакансії, які не були запропоновані позивачу.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем дотримано порядок звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП України.

Суд не приймає до уваги посилання позивача та її представника в судовому засіданні на те, що зміни в штаті відбулися з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема «Положення про порядок управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області» затвердженого рішенням Житомирської обласної ради від 19.03.2015, відповідно до якого «відділ з питань соціальної власності територіальних громад виконавчого апарату обласної ради погоджує, за попереднім погодженням профільної постійної комісії обласної ради та постійної комісії обласної ради з питань бюджету і комунальної власності, структуру та штатну чисельність підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Так, в матеріалах справи (а. с. 27) міститься лист за підписом директора департаменту сім'ї, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації, відповідно до якого Департамент погодив скорочення посади заступника директора з навчально-тренувальної роботи ЖОДЮСШІ Житомирської обласної ради.

Крім цього, рішенням постійної комісії з питань бюджету і комунальної власності від 29 березня 2016 року № 10 було рекомендовано погодити внесення змін до структури та штатної чисельності ЖОДЮСШІ, а рішенням постійної комісії з гуманітарних питань Житомирської обласної ради від 22.03.2016 № 5 було вирішено погодити внесення змін (а. с. 148-149).

Крім цього, наказ № 12-к від 10.03.2015 в Житомирській обласній дитячо-юнацькій спортивній школі інвалідів «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату», відповідно до якого відбулося скорочення посади позивача, на час розгляду справи, є чинним, не скасований та не оскаржений. Доказів протилежного суду не надано.

Як похідні не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог позивача, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.21, 24, п. 1 ст. 41, 233, 234, 237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської обласної дитячо-юнацької спортивної школи інвалідів Житомирської обласної ради про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський