Справа № 754/2394/17
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах і інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить про відібрання у відповідача неповнолітньої дитини та про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до цієї дитини.

До позову додано копія квитанції про сплату судового збору в сумі: 640 грн..

Вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

У позові заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

До позову додано документ про сплату судового збору лише однієї позовної вимоги немайнового.

У порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позову не додано оригінал документа, що підтверджує повну сплату судового збору.

Крім того, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, з якою метою до участі в справі в якості третьої особи, залучається служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до положень ч. 4 і ч. 5 ст. 19 СК України, саме орган опіки та піклування, а не служба у справах дітей, має складати висновок щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських і саме участь органу опіки та піклування є обов'язковою при розгляді судом спорів про позбавлення батьківських прав, а не служби у справах дітей.

Також у порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено доказів, що позивачка взагалі зверталась до органу опіки та піклування за наданням письмового висновку щодо розв'язання спору і такий висновок складався або що позивачка позбавлена можливості звернутись до органу опіки та піклування за наданням письмового висновку щодо розв'язання спору і чим конкретно це підтверджується, оскільки складання такого висновку, є обов'язковим для даної категорії справ.

Орган опіки та піклування і служба у справах дітей, це два різні органи державної влади з різними функціональними обов'язками.

Невиконання вимог ст. 119 ЦПК України, перешкоджає відкриттю провадження у справі.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах і інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачкою даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: