Справа № 263/3310/17
Провадження №2/263/1130/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 119,120 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В порушення вказаної норми позивачем не було зазначено доказів, що підтверджують факт перебування дитини на утриманні позивача як на підставу вибору підсудності в частині розірвання шлюбу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

За таких обставин, суд позбавлений можливості визначити правильності вибіру підсудності даної справи.

У відповідності зі ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без дотримання вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, надає строк для усунення недоліків.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції за підписом уповноваженої особи.

При цьому судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_4 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Керуючись ст. 109, 119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати 5-ти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Мельник