Справа №576/2316/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.17 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Сапона О.В.,

розглянувши в місті Глухові справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 38900 доларів США із строком повернення до 22 липня 2022 року. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов'язаний був щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення.

Також, для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, 23 липня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_2 зобов'язувався перед банком солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 всіх зобов'язань за кредитним договором. Однак, в порушення умов даного кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 належно не виконував взятого зобов'язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 17 жовтня 2016 року він має заборгованість за тілом кредиту в сумі 34310 доларів США, що становить 884871 грн. 15 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь.

В судове засідання позивач не з'явився, представивши заяву в якій він повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представив заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Також надав проти позову заперечення, суть яких зводиться до того, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, вимоги, які викладені в даному позові уже були предметом судового розгляду, а тому в задоволенні позову відповідач ОСОБА_1 просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 38900 доларів США із строком повернення до 22 липня 2022 року. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов'язаний був щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом відповідно до графіку погашення.

Також, для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором, 23 липня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_2 зобов'язувався перед банком солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 всіх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Однак, в порушення умов даного кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 належно не виконував взятого зобов'язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Станом на 17 жовтня 2016 року він має заборгованість за тілом кредиту в сумі 34310 доларів США, що становить 884871 грн. 15 коп.

Відповідно до ст. 540 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким той зобов'язався нести солідарну відповідальність разом із відповідачем ОСОБА_1 за належне виконання останнім умов кредитного договору.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що у договорі поруки, який був укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Також, відповідно до вищевказаного договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги до поручителя, які останній зобов'язаний виконати протягом 5 моменту отримання такої вимоги.

Однак, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив такої вимоги до поручителя, а тому зобов'язання відповідача ОСОБА_2 за договором поруки припинилися. Тому суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги банку щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором із відповідача ОСОБА_2

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором із відповідача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд не приймає заперечення відповідача ОСОБА_1, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2013 року уже був вирішений даний спір, бо в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 23.07.2007 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Так, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, положення ч. 1 ст. 12 цього Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.( В даному випадку із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором)

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 553, 554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 34310,63 доларів США, що становить 884871 грн. 15 коп. та 13273 грн. 07 коп. понесених судових витрат. Всього 898144грн. 22 коп.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити за його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя