Справа № 139/113/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1995 року. У шлюбі мають трьох спільних дітей, в тому числі двох малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду.

У судовому засіданні позивач підтримала поданий нею позов та суду пояснила, що поступово у них з чоловіком зникли взаєморозуміння та сумісність характерів, вони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач в даний час проживає у м. Вінниці, оскільки має там постійне місце роботи. Її рішення є твердим, вона «виношувала» його протягом останнього року, а тому на примирення не погоджується.

Відповідач позов визнав і заявив, що повністю стверджує підстави для розірвання шлюбу, які назвала позивач, а також, що не зможе з нею примиритися.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7) стверджується, що сторони із 12 серпня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження доводиться, що сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9-11).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов і не заперечив проти його розірвання. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, в даний проживають окремо, не бажають примирення чи збереження шлюбу, суд не вбачає підстав для надання їм строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 7), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 12 серпня 1995 року у Мурованокуриловецькому відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницької області за актовим записом № 30 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення протягом десяти днів з моменту проголошення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ___________