Справа № 408/502/17
№2/408/475/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді: Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Мірошнік Г.Г.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_1 до Новолимарівської сільської ради, третя особа Відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області про визнання право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новолимарівської сільської ради, третя особа Відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області про визнання право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його батько, ОСОБА_3 який помер 08 березня 2015 року, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №055789 був власником земельної ділянки площею 8,8456 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області.

Зазначив, що 16 листопада 2016 року представнику позивача приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8,8456 га, у звязку з тим, що ним не було надано правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку.

У звязку з вищенаведеним, просив суд визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,8456 гектарів (кадастровий номер земельної ділянки 44:206:889:00:02:002:0035) розташовану на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області, яка належала ОСОБА_3 відповідно до державного акту серії ЛГ №055789 від 11 квітня 2003 року.

У судове засідання позивач не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач Новолимарівська сільська рада Біловодського району Луганської області про час та день слухання справи була повідомлений належним чином, її представник до суду не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи без участі представника. Заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа Відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, представник до суду не зявився, надіславши клопотання про розгляд справи без їх участі. Просив прийняти рішення по справі на розсуд суду, згідно чинного законодавства.

Дослідивши докази, у їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

У судовому засіданні встановлено, що 08 березня 2015 року помер ОСОБА_3, батько позивача, що посвідчується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №473918 від 11 березня 2015 року, виданим Виконавчим комітетом Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька.

Факт родинних відносин позивача із померлим підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2.

11 квітня 2003 року ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області №5/3 від 28 листопада 2002 року площею 8,8456 га, розташованої на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області. Вищевказаний держаний акт на право власності на земельну ділянку на момент смерті ОСОБА_3 був втрачений.

ОСОБА_5 приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу від 16 листопада 2016 року №395/02-31 вбачається, що представнику позивача було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті померлого 08 березня 2015 року ОСОБА_3, на імя сина ОСОБА_2, яка обумовлена відсутністю у спадкоємця документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відділом Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області відмовлено позивачу у видачі дублікату державного акту з посиланням на вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки реєстрація та видача правовстановлюючих документів передана органам реєстрації речових прав до яких згідно законодавства, Відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області не входить.

Позивачем було опубліковано оголошення у пресі щодо втрати держаного акту на право власності на земельну ділянку, виданого його батькові.

ОСОБА_6 довідки зі Спадкового реєстру № 46684760 від 08 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 спадщину після смерті батька прийняв у встановлений законом строк. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Порядок отримання правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в звязку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, позивач позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання правовостановлюючого документа на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мінюсті 18 грудня 2012 року за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу.

Таким чином, позивач як спадкоємець, не може отримати повторний державний акт або дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 Юрійовичем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,8456 га (кадастровий номер земельної ділянки №44:206:889:00:02:002:0035), що знаходиться на території Новолимарівської сільської ради Біловодського району, Луганської області, яка належала ОСОБА_3 відповідно до державного акту серії ЛГ №055789 від 11 квітня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо особа, яка брала участь у справі, не була присутня під час проголошення рішення - з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ Ю.Ю. ЦИМБАЛ