Справа № 640/1154/17
09 березня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Харківської міської ради про захист права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею
26.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Харківської міської ради про захист права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2003 року, зареєстрована за нею у КП «ХМ БТІ». У квартирі позивача з 16.12.2009 року був зареєстрований у якості наймача ОСОБА_2, з яким вони в усній формі домовилися, що він буде проживати в квартирі ОСОБА_1 один рік з часу реєстрації, після чого виселиться та зніметься з реєстрації. У грудні 2010 року відповідач виселився з квартири, забрав усі свої речі, але з реєстрації не знявся, його місце знаходження, проживання чи перебування позивачу невідомі. З будь-якими заявами щодо порушення прав на проживання в квартирі позивача в період з 2010 року по теперішній час відповідач не звертався. До поліклініки №10 за місцем реєстрації ОСОБА_2 за медичною допомогою не звертався з 2010 року до теперішнього часу, амбулаторна картка відсутня. На даний час, відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі позивача, що змушує її як власника квартири сплачувати комунальні платежі в тому числі і за зареєстрованого відповідача та перешкоджає здійсненню нею права власності на квартиру, оскільки вона не може отримати субсидію на житло. У звязку з викладеним, позивач ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею АДРЕСА_2.
В судове засідання позивач та її представник не зявилися, подали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували, просили розглянути справу без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином про розгляд справи судовими повістками за місцем реєстрації відповідно до вимог ЦПК України, у звязку з чим суд розглядає справу у його відсутність при заочному розгляді справи зі згоди позивача.
Представник третьої особи в судове засіданні не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у звязку з чим суд розглядає справу у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2003 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №5064 ( а.с. 8).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.12.2009 року, як вбачається з довідок, наданих КП «Жилкомсервіс» та відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області (а.с. 11, 19).
Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Згідно зі ст.168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.
Відповідно до вимог ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач зареєстрований у її квартирі з 16.12.2009 року у якості наймача. У грудні 2010 року відповідач виселився з квартири, забрав усі свої речі, але з реєстрації не знявся. Його місце знаходження, проживання чи перебування позивачу невідомі. З будь-якими заявами щодо порушення прав на проживання в квартирі позивача в період з 2010 року по теперішній час відповідач не звертався, про що свідчить довідка з Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 30.12.2016 року (а.с.13). Згідно відповіді, наданої з КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №10» від 30.12.2016 року, за місцем реєстрації ОСОБА_2 за медичною допомогою не звертався з 2010 року до теперішнього часу, амбулаторна картка відсутня (а.с. 12).
Крім того, до матеріалів справи позивачем було надано акт від 19.01.2017 року, в якому її сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили своїми підписами, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2010 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, речей, що належать йому у вказаній квартирі немає (а.с.15). На даний час, відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі позивача, що змушує її як власника квартири сплачувати комунальні платежі, в тому числі і за зареєстрованого відповідача та перешкоджає здійсненню нею права власності на квартиру.
Таким чином, під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 понад строків, встановлених законом. Перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив.
З урахуванням викладеного, відповідач не проживає в спірній квартирі понад строків, передбачених законом, і втратив право користування нею. Доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловою площею АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: