Справа № 520/1130/17
Провадження № 2/520/6452/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

14 лютого 2017 року,

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Прохорова А.П.

за участю секретаря Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з названим позовом та просила постановити рішення, згідно якого стягнути з відповідача борг у розмірі грошової суми в гривні, що еквівалентна 37000,00 дол. США за курсом НБУ на день стягнення.

03.02.2017 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, за якою він просить накласти арешт на належну відповідачу квартиру, посилаючись на те, що відповідач, діючи недобросовісно, може вжити заходів щодо відчуження приналежного йому майна і невжиття заходів забезпечення позову може істотним чином утруднити або унеможливити виконання можливого рішення суду у разі його задоволення. Крім того, просив розглянути зазначену заяву без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності є передбаченим Законом заходом забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, на вирішення суду перебуває спір про стягнення грошових коштів в загальному розмірі грошової суми в гривні, що еквівалентна до 37000,00 дол. США за курсом НБУ на день стягнення. Таким чином у разі задоволення вимог позивача, з відповідача підлягатиме стягненню значна сума грошових коштів. У випадку відсутності у відповідача грошових коштів, стягнення заборгованості може бути звернене на приналежне їй майно.

При цьому у випадку, коди відповідач вчинить дії щодо відчуження приналежного їй майна та приховування свого дійсного майнового стану виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде істотним чином ускладнено.

Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» №659-06/76 від 09.02.2017 року за відповідачем, ОСОБА_3, зареєстровано право власності на квартиру 68 по вул. Ільфа і Петрова, 10 на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Одеського міськнотокругу 19.03.2002 року, за р.№1680 (дата реєстрації 17.04.2002 року, книга 416 пр., стр. 107, р. №411).

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру прав власності, - вказана квартира незареєстрована, що дає змогу дійти висновку про те, що її власником дотепер є ОСОБА_3 на підставі вище вказаного правовстановлюючого документу.

Виходячи з наведених обставин та правових положень, зважаючи на надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що тимчасове обтяження майна відповідача шляхом застосування пропонованих представником позивача заходів відповідає інтересам вирішення справи, та тимчасова неможливість переоформлення відповідачем прав власності на зазначене майно, до вирішення цієї цивільної справи, істотним чином не зашкодить ані правам та інтересам сторін у справі, ані інших осіб.

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників - вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Разом з тим суд розяснює відповідачу положення ч.2 ст. 154 ЦПК України, щодо права звернутися до суду з заявою про заміну виду забезпечення позову та з дозволу суду замість допущеного виду забезпечення позову внести на депозитний рахунок суду суму, зазначену у позовній заяві.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 і Петрова в місті Одеса.

Предявлення ухвали до виконання доручити ОСОБА_2, або її представнику.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

1

Суддя Прохоров П. А.