г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2980/16-ц
Номер провадження 2/213/411/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В.

при секретарі Гусаровій О.С.

за участю представника позивача адвоката Бутко О.О., представника відповідача Матвєєвої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув від нещасного випадку на виробництві на підприємстві відповідача - її син ОСОБА_4 Зважаючи на втрату сина, через незаконні дії відповідача, глибину та тривалість моральних страждань позивача, суттєвих незворотних негативних змін, які виникли в її житті, розмір моральних страждань вона оцінює у 220 000 грн., що враховує у себе моральні страждання, які їй довелося і доводиться переживати на протязі всього її життя.

Представником відповідача надано заперечення на позов, відповідно до якого вказано, про відсутність вини у нещасному випадку на виробництві за участю ОСОБА_4 - ПАТ ПГЗК, та вказано, що основними винуватцями цього є ДІ Кривбаспроект. Вказано, що позивач у позові не обгрунтовує, не вказує моральні страждання, та не обґрунтовує розмір моральної шкоди. Просили відмовити у позові.

Позивач до суду не з,явився.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов повністю.

Представник відповідача не визнала позов, просила відмовити у позові.

Суд вважає можливим розглянути справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_4 працював слюсарем з ремонту обладнання на ВАТ ПГЗК, та ІНФОРМАЦІЯ_1 на РОФ-1 ВАТ ПГЗК загинув на виробництві (а.с.19), що підтвердили, визнали, та не оспорювали сторони по справі. Судом встановлено, що ПАТ «ПГЗК» є правонаступником ВАТ «ПГЗК».

Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, на підприємстві ВАТ «ПГЗК», форми Н-1 від 25.08.2008 №6 вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_4 помер. Згідно зазначеного акту основними причинами настання нещасного випадку є основна: неякісне розроблення паспорту технічного стану корпуса збагачення рудозбагачувальної фабрики №1 та рекомендацій щодо рівня завантаження бункерів, виданих Державним інститутом з проектування підприємств гірничорудної промисловості Кривбаспроект, неякісне обстеження гнучкого параболічного бункеру, що було проведено проектно-конструкторським відділом ВАТ ПГЗК; низький технічний стан гнучкого параболічного бункера, обумовлений невиконанням в повному обсязі, з причин недофінансування, затверджених річних графіків ремонтів. Зокрема перенесенням терміну 02.06.08 виводу секції №6 з експлуатації у зв,язку з проведенням капітального ремонту. Супутні: низька трудова та виробнича дисципліна посадових осіб ВАТ ПГЗК, яка відобразилась в порушенні вимог посадових інструкцій посадовими особами підприємства, а саме, не вживання ними заходів щодо безпечної експлуатації устаткування під час виконання виробничої програми, відсутність належного нагляду за станом конструкцій гнучкою параболічного бункера, відсутність дієвих заходів щодо визначення точного обсягу завантаженої в бункер руди, та відповідного регламенту завантаження суміжних секцій бункеру, що мали суттєву різницю рівнів завантаження; незабезпечення в повному обсязі виконання рекомендацій інституту Кривбаспроект щодо обмеження завантаження гнучкого параболічного бункера рудою; недостатній контроль з боку посадових осіб УДТК і підприємства за станом завантаження бункеру (а.с.4-8).

Відповідно до акту форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 01 годині 30 хвилин у корпусі рудозбагачувальної фабрики №1 (в осях 13-16 вздовж ряду А секції №6) ВАТ ПГЗК, комісія з розслідування нещасного випадку провела з 11.08.2008 по 29.08.2008 року спеціальне розслідування і розглянувши матеріали розслідування прийшла до висновку, що відповідно до п.14 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», нещасний випадок з ОСОБА_4 на ВАТ ПГЗК, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-1 (а.с.9-13).

Смерть ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14).

ОСОБА_3 доводиться померлому ОСОБА_4 матір,ю (а.с.15).

У зв,язку із смертю ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку на виробництві, позивачу була призначена одноразова допомога у разі смерті потерпілого, та призначено щомісячну страхову виплату у разі смерті потерпілого (а.с.16,17,18).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), зазначив, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Враховуючи встановлені родинні зв'язки позивача та загиблого, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, про відшкодування моральної шкоди підприємством - ґрунтуються на законі та відповідають вимогам ч.2 ст. 1168 ЦК України. Таким чином, підлягає стягненню моральна шкода з підприємства на користь позивача.

Внаслідок смерті сина - матері спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що матір залишилась без фізичної та моральної підтримки, втратила рідну людину - сина, якого вона ніколи не побачить та не відчує синівського тепла, захисту, любові та підтримки на протязі всього життя. Всі ці обставини пригнічують емоційний стан матері, що негативно впливає на її психо - емоційний стан. Все вищевикладене спричиняє матері душевні страждання, які матері доводиться переживати та відчувати втрату дитини на протязі всього життя.

Суд критично відноситься до твердження представника відповідача, що вини відповідача в нещасному випадку з ОСОБА_4 немає, оскільки дана обставина повністю підтверджена в судовому засіданні. Суд враховує, що у акті форми Н-1, окрім недоліків що призвели до нещасного випадку з боку відповідача, також вказано про неякісне розроблення паспорту технічного стану корпуса збагачення рудозбагачувальної фабрики №1 та рекомендацій щодо рівня завантаження бункерів Державним інститутом з проектування підприємств гірничорудної промисловості Кривбаспроект.

Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача до ПАТ «ПГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина матері, підлягають задоволенню частково, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обсяг фізичних та моральних страждань, глибину та тривалість моральних страждань матері, суттєвих незворотних негативних змін, які виникли в її житті суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 80 000,00 грн.

На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільняється - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 153, КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці", суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000,00 гривень, без утриманя податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одну гривню) гривню 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 20.02.2017р.

Суддя: В.В. Мазуренко