АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2510/17 Справа № 175/2355/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А. М. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря: - Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування зазначив те, що 30 липня 2012 року він надав в борг ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 5 220 000 грн., з граничним терміном повернення до 30 липня 2013 року.

30 липня 2012 року між сторонами укладено договір поруки.

Також 30 липня 2012 року зобов'язання ОСОБА_7 були додатково забезпечені шляхом укладання з ОСОБА_13. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 договорів поруки.

Всупереч договірним зобов'язанням, у встановлений термін ОСОБА_7 та до теперішнього часу відмовляється виконати взяті на себе зобов'язання та ухиляється від повернення боргу.

У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду із позовом та просив стягнути суму богу за договором позики.

Заочним рішенням від 10 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Ухвалою суду від 14 березня 2016 року заочне рішення було скасовано та призначено справу до розгляду, оскільки неявка відповідачів в судове засідання позбавило суд можливості встановити докази і обставини які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення суми боргу за договором позики - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_14, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 липня 2012 року між сторонами було укладено договір позики грошей. За договором позики ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 5 220 000 грн. (п'ять міліонів двісті двадцять тисяч гривень 00 копійок), про що була складена відповідна розписка про одержання грошей.

За умовами п.12. договору позики, ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_7- прийняв у власність 5 220 000грн., що еквівалентно 645 000 дол. США за середнім курсом комерційних банків на момент отримання. Суму позики в повному обсязі позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві готівкою в строк до 30 липня 2013 року.

30 липня 2012 року між сторонами укладено договір поруки.

Також, 30 липня 2012 року зобов'язання ОСОБА_7 були додатково забезпечені шляхом укладання з ОСОБА_13. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 договорів поруки.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громодян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст.ст. 626, 627, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог діючого законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Ухвалою суду від 21 квітня 2016 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу проведення якої доручено експерту НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області (Том 1, а.с. 147).

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи документів від 18 липня 2016 року № 13/1.1-208 підпис від імені ОСОБА_13 у договорі поруки виконаний не ОСОБА_13, а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_9 у договорі поруки від 30 липня 2012 року виконаний іншою особою, з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_15

Підпис від імені ОСОБА_12 у договорі поруки виконаний іншою особою, з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_12, (Том 2, а.с.56-57).

Деякі питання не вирішувались експертом за причинами, вказаними у дослідницької частини висновку експерта (Том 2, а.с.53-56).

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши висновки судової експертизи за правилами ст. 212 ЦПК України, суд не знайшов обставин, б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість їх іншим матеріалам справи, а тому суд приймає їх до уваги при постановленні даного рішення у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ієн доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Водночас, на підставі аналізу наявних у матеріалах доказів, а також враховуючи, висновок експертизи, . і приходить до висновку про відсутність предмету спору, а отже і про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Суд приймає до уваги долучені в судовому засіданні до матеріалів справи копію договору позики, в якому позивачем зазначено, що заборгованість сплачено в повному обсязі (Том 2, а.с.15).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку відмовляючи у задоволені позову, оскільки позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має заборгованість перед позивачем.

Доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: