Справа № 682/174/17
Провадження № 2/682/238/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовною заявою Нечипорук ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Нетішинська державна нотаріальна контора, про усунення від спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2017 року Нечипорук ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3,третя особа: Нетішинська державна нотаріальна контора, про усунення від спадкування. В обґрунтування позову вказувала, що 29.06.2016 в м. Нетішин померла ОСОБА_4, яка була рідною сестрою позивачки і протягом останніх 10 місяців свого життя була важко хворою, а позивачка здійснювала за нею догляд. Позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, після смерті сестри звернулася до Нетішинської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається із житлового будинку в с. Романіни Славутського району та земельних ділянок на території Славутського району, оскільки померла була вдовою і в неї не було дітей. Однак, в грудні 2016 позивачці стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся співмешканець померлої сестри відповідач по справі, з яким вона проживала не довгий час і який, як виявилось, у січні 2016 зареєстрував шлюб з сестрою, про що позивачці, а також іншим родичам не було відомо. В серпні 2015 в сестри позивачки було виявлено онкозахворювання в результаті чого в неї стався інсульт, сестра лікувалася в Славутській ЦРЛ, після лікування потребувала стороннього догляду, а тому після лікарні сестра проживала у сімї позивачки, яка здійснювала за нею догляд. Оскільки померла сестра була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, то у звязку з необхідністю її лікування, позивачка проживала разом з нею в м. Нетішин та по день смерті сестри здійснювала за нею догляд. Відповідач по справі незрозумілим чином в січні 2016, коли позивачка здійснювала догляд за сестрою, яка вже не могла самостійно рухатися, не розмовляла, зареєстрував шлюб з сестрою. Позивачка вважає, що відповідач зробив це з метою заволодіння майном шляхом спадкування, оскільки не поставив про це до відома ні позивачку, а ні її родичів. Вказує, що відповідач не надавав ніякої допомоги для сестри, не доглядав за нею, хоча вона потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому просить суд усунути його від права на спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та вказала на те, що відповідач догляд за покійною ОСОБА_4 не здійснював, а шлюб з нею зареєстрував коли та перебувала в безпорадному стані.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не зявився. Конверт повернувся із відміткою «за зазначеною адресою не проживає». За таких обставин суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Судом обєктивно встановлено, що 29.06.2016 померла ОСОБА_4, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 44 в будинку № 29, що по проспекту Незалежності в м. Нетішин, з житлового будинку в с. Романіни Славутського району Хмельницької області та земельних ділянок на території Славутського району. ОСОБА_4 за життя, а саме, 11.04.2016 склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру за № 44 в будинку № 29, що по проспекту Незалежності в м. Нетішин на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Отже, вказаним заповітом охоплена лише квартира, яка належала спадкодавцю на праві власності на день смерті. Інше майно, яке входить до складу спадщини, заповітом не охоплене, що дає підстави для настання спадкування за Законом.

На день смерті ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БВ № 145913, який було зареєстровано відділом ДРАЦС Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 15.01.2016, актовий запис № 6.

Позивачка по справі є рідною сестрою померлої ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтв про їх народження Серії ІІ-ЯР № 992672 від 02.07.1958 року та Серії ІІІ-УР № 154324 від 04.07.1962 року.

Після смерті ОСОБА_4 сторони по справі звернулися в Нетішинську державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України відповідач по справі ОСОБА_3 є спадкоємцем за Законом першої черги.

Позивач по справі ОСОБА_1 згідно ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем за Законом другої черги.

Померла ОСОБА_4 за даними комунального медичного закладу Нетішинської міської ради «Спеціалізованої медико-санітарної частин м. Нетішин» з 12.10.2015 перебувала на обліку в цьому закладі з приводу онкологічного захворювання, а з 08.06.2016 знаходилась в безпорадному стані, що підтверджується листом КМЗ Нетішинської міської ради «СМСЧ м. Нетішин» від 10.01.2017 року.

Так, позивачка по справі зважаючи на безпорадний стан сестри та на те, що остання потребувала стороннього догляду здійснювала догляд за сестрою до дня її смерті, що підтверджується показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідач по справі хоча і перебував з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, однак, до дня її смерті ухилявся від здійснення догляду за нею, від піклування про неї та від надання їй допомоги, що стверджується показами вказаних вище свідків.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу по справі ОСОБА_3 (спадкоємцю першої черги спадкування за Законом) було відомо про тяжку хворобу своєї дружини спадкодавця ОСОБА_4 Він бачив, що внаслідок тяжкої хвороби дружина перебувала в безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити умов свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, але свідомо до дня її смерті ухилявся від надання їй такої допомоги та догляду.

До дня смерті ОСОБА_4 догляд та піклування за нею здійснила її рідна сестра - позивачка по справі Нечипорук ОСОБА_2, яка є спадкоємцем за Законом другої черги.

Ці обставини доведені в судовому засіданні наявними по справі письмовими доказами та показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

З підстав викладеного, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні по справі письмові докази, здійснивши системний аналіз правових норм, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1224, 1261-1265 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за Законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 29 червня 2016 року в м. Нетішин Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Нечипорук ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.