Справа №333/4848/17
Провадження №2/333/2301/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кругліковій А.В.,

при секретарі Михалок О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши матеріали цивільної справи №333/4848/17 за позовом: ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО №12327», третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача: ОСОБА_2, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача: відкрите акціонерне товариство «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО №12327» про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО №12327» (далі ТОВ «АТП № 12327») матеріальної шкоди в сумі 17 447,32 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2014 р. між сторонами укладено договір про надання послуг з відстою автотранспорту № 17, за умовами якого відповідач зобовязався в період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р. надати послугу по відстою транспортного засобу марки ГАЗ 33213, д.р.н. 13079НА. Як пояснював позивач, свої зобовязання по збереженню майна ОСОБА_1, що передбачені в п. 4.2. договору, відповідач належним чином не виконав. Так, 29.08.2015 р. та 13.06.2017 р. позивачем при огляді вказаного транспортного засобу було виявлено відсутність редуктора, напівосей заднього мосту, крепіжних елементів до них, двох передніх сидінь, державних реєстраційних номерних знаків та елементів обладнання салону. За фактом викраденого майно було розпочато досудове слідство за номером кримінального провадження № 0003904. Отже, як вказував позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків по збереженню майна, останній зобовязаний сплатити ОСОБА_1 вартість викрадених запасних частин, яка становить 17 447,32 грн. У звязку з викладеним, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа 1 та представник третьої особи 2 в судові засідання також не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, вислухавши пояснення позивача, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

01.10.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО №12327» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) укладено договір № 17 про надання послуг по відстою автотранспорту, за умовами якого (п.п. 1.1.) Замовник доручив, а Виконавець зобовязався надати послугу по відстою автотранспортного засобу марки ГАЗ 33213, д.р.н. 13079НА на строк з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р.

Місцезнаходження майна під час надання послуги: м. Запоріжжя, вул. Жасмінна, 5 (п. 1.2. договору).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. договору, розмір оплати по відстою автотранспортного засобу на весь період дії вказаного договору складає 132 грн. на місяць. Оплата здійснюється на розрахунковий рахунок Виконавця в пятиденний термін з моменту виставлення рахунку Виконавцем та підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.4. договору, Виконавець зобовязаний надавати послуги по відстою транспортного засобу Замовника. Замовник повинен своєчасно сплачувати послуги на розрахунковий рахунок Виконавця в пятиденний термін з моменту виставлення рахунку Виконавцем та підписання акту виконаних робіт.

За змістом п.п. 4.2., 4.4. договору, Виконавець несе відповідальність за збереження і цілісність майна Замовника на термін дії цього договору. Виконавець не несе відповідальність за пошкодження чи втрату майна внаслідок дії непереборної сили, протиправних дій третіх осіб та інших обставин, що не залежать від Виконавця.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 р. (п. 6.1. договору).

Умовами п.п. 6.4., 6.5. договору сторони передбачили, що зміни в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору. Зміна та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невідємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1). Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2).

Аналіз наведених вище умов договору про надання послуг по відстою автотранспорту від 01.10.2014р. № 17 дає суду підстави для висновку, що між сторонами укладено договір, який містить елементи різних договорів (змішаний договір), а саме елементи договору про надання послуг та договору зберігання.

Отже, судом до спірних правовідносин застосовуються положення цивільного законодавства у відповідних частинах, які регламентують відносини договору про надання послу та договору зберігання.

Предметом позовних вимог у цій справі є стягнення з відповідача 17 447,32 грн. матеріальної шкоди, завданої останнім позивачу внаслідок неналежного виконання ТОВ «АТП № 12327» умов наведеного вище договору в частині забезпечення збереження та цілісності майна Замовника (позивача).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 29.08.2015 р. та 13.06.2017 р. останнім при огляді транспортного засобу, який є предметом договору від 01.10.2014 р. № 17, було виявлено відсутність наявності редуктора, напівосей заднього мосту, крепіжних елементів до них та відсутність двох передніх сидінь, державних реєстраційних номерних знаків, елементів обладнання салону відповідно.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про початок досудового слідства від 22.08.2015 р. за підписом слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с. 22), 22.08.2015 р. за дорученням начальника СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_3 розпочато досудове слідство по кримінальному провадженню № 0003904 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за фактом викрадення майна, а саме: редуктору заднього мосту; дві напів-осі заднього мосту; крепіж до автомобіля Газель 32313, д.р.н. 13079НА.

Також, матеріали справи свідчать, що 13.06.2017 р. слідчим СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області в присутності понятих проведений огляд місця події за наслідками якого складено протокол огляду місця події від 13.06.2017 р.

Так, за змістом наведеного вище протоколу предметом огляду була ділянка місцевості, яка розташована на території автотранспортного підприємства, що розташовується по вул. Автопаркова, 10 в м. Запоріжжі. На вказаній ділянці місцевості на 4-х колесах, які на момент огляду знаходяться в спущеному стані стоїть автомобіль «ГАЗ 32213 в кузові червоного кольору. При огляді було виявлено відсутність: редуктора заднього моста, полуосі заднього мосту, акумулятору, частково деталей двигуна вказаного транспортного засобу, коробки передач, обидві фари, часткова відсутність сидінь в кількості 6 штук, а саме нижніх їх частин, відсутність фрагменту боковини з правої та лівої сторони тощо.

26.01.2016 р. ОСОБА_1 направив на адресу ТОВ «АТП № 12327» претензію, якою вимагав від останнього терміново відшкодувати збитки в сумі 11 093,74 грн. або ж придбати та встановити за рахунок відповідача викрадене майно через неналежне його зберігання.

Факт направлення вказаної вище претензії на адресу відповідача підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с. 32).

Вбачається, що наведена вище претензія ОСОБА_1 була повернута поштовим відділенням на адресу позивача із зазначенням - «за закінченням строку зберігання».

На підтвердження заявленої до стягнення матеріальної шкоди в сумі 17 477,32 грн. позивачем додані до матеріалів справи наступні докази: рахунок-фактуру від 12.07.2017 р. № ЧП-000125 на суму 125 грн., рахунок-фактуру від 14.02.2017 р. № ЧП-000026 на суму 1 400 грн., рахунок на оплату від 14.02.2017 р. № ЦБ-0057874 на суму 10 112,32 грн. та рахунок-фактуру № СГ- б/д на суму 5 810 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК Укрваїни).

Відповідальність Виконавця за порушення договору про надання послуг передбачена статтею 906 ЦК України, за змістом якої збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, ч. 1 ст. 938 ЦК України передбачено, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Частиною 1 ст. 942 ЦК України визначено, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до ст. 950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ч. 1). Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності (ч. 3).

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1). Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2). Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (ч. 3). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4).

Як встановлено вище матеріалами справи, за умовами договору від 01.10.2014 р. № 17, на підставі якого заявлені вимоги у цій справі, відповідач зобовязався надати послуги по відстою транспортного засобу марки ГАЗ 33213, д.р.н. 13079НА в період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р.

Отже, вказаний вище період становить строк дії спірного договору відповідно до п. 6.1. його умов, тобто строк (час) протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки.

Будь-яких доказів на підтвердження укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «АТП № 12327» додаткової угоди до договору від 01.10.2014 р. № 17 про продовження строку його дії матеріали цієї справи не містять та позивачем не надано. Також, як свідчать умови договору від 01.10.2014 р. № 17, останні не містять положень щодо автоматичної пролонгації строку дії вказаного договору.

В той же час, матеріалами справи підтверджено, що факт відсутності редуктора, на півосей заднього мосту, крепіжних елементів до них, двох передніх сидінь, державних реєстраційних номерних знаків, елементів обладнання салону автомобіля був виявлений позивачем 29.08.2015 р. та 13.06.2017 р., тобто після закінчення строку дії договору від 01.10.2014 р. № 17.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що крадіжка зазначених вище запчастин транспортного засобу відбулась в період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р., тобто в період дії договору, за яким заявлені вимоги.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем в ході розгляду справи не підтверджено неналежного виконання ТОВ «АТП № 12327» прийнятих на себе зобовязань за договором від 01.10.2014 р. № 17 та, як наслідок, виникнення у останнього обовязку перед позивачем по відшкодуванню матеріальної шкоди.

Судом відхиляються посилання позивача на рахунки-фактури, а саме: від 26.12.2014 р. № СФ-003096 на суму 132 грн., від 28.11.2014 р. № СФ-0003023 на суму 132 грн., від 30.09.2014 р. № СФ-0002910 на суму 132 грн., від 28.08.2014 р. № СФ-0002830 на суму 132 грн., акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: від 31.12.2014 р. № ОУ-0001758 на суму 132 грн. з ПДВ, від 30.11.2014 р. № ОУ-0001684 на суму 132 грн. з ПДВ, від 30.09.2014 р. № ОУ-0001575 на суму 132 грн. з ПДВ, від 31.08.2014 р. № ОУ-0001498 на суму 132 грн. з ПДВ, квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.09.2015 р. № 2861, від 18.07.2017 р. № 1, від 25.07.2017 р. б/н, як на докази виконання між сторонами умов договору від 01.10.2014 р. № 17, оскільки вказані вище докази були складені не за участю відповідача у цій справі - ТОВ «АТП № 12327», а за участі іншої юридичної особи - відкритого акціонерного товариства «АТП № 12327».

З цих же підстав, судом не досліджувався в ході розгляду справи доданий позивачем до матеріалів справи договір про надання послу по відстою автотранспорту від 01.03.2013 р. № 17 та додаткова угода від 31.12.2014 р. б/н до договору про надання послуг від 01.03.2013 р. № 17 оскільки останні були укладені між позивачем (ОСОБА_1В.) та ВАТ «АТП № 12327».

Наявні в матеріалах справи квитанції до прибуткового касового ордеру, а саме: від 02.09.2015 р. б/н, від 15.09.2015 р. № 71, від 15.09.2015 р. № 70, від 26.01.2016 р. № 204, від 26.01.2016 р. № 205 та від 31.05.2017 р. № 842 також не підтверджують факту сплати коштів ОСОБА_1 саме на виконання договору від 01.10.2014 р. № 17 та саме за відстій транспортного засобу марки ГАЗ 33213, д.р.н. 13079НА оскільки жодного посилання на спірний договір та транспортний засіб марки ГАЗ 33213, д.р.н. 13079НА вказані квитанції не містять, а кошти за цими квитанціями були сплачені позивачем після закінчення строку дії договору від 01.10.2014 р. № 17.

Крім того, в ході розгляду справи судом прийнято до уваги, що за умовами договору про надання послуг по відстою автотранспорту від 01.10.2014 р. № 17, предметом договору був відстій транспортного засобу ГАЗ 33213, д.р.н. 13079НА та місцем надання послуги м. Запоріжжя, вул. Жасмінна, 5.

В той же час, згідно з повідомлення про початок досудового слідства від 22.08.2015 р. (а.с. 22) органом досудового розслідування розпочате досудове слідство за ч. 1 ст. 185 КК України за фактом викрадення майна: редуктор заднього мосту, дві напів-осі заднього мосту та крепіж до автомобіля «Газель 32313», д.р.н. 13079НА.

При цьому, відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу огляду місця події слідчим Комунарського відділеня поліції був оглянутий транспортний засіб «ГАЗ 32213», який розташовується на вул. Автопарковій, 10 в м. Запоріжжі.

Жодного пояснення або ж обґрунтування щодо наведеного судом вище позивачем та його представником до матеріалів справи не додано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «АТП № 12327» матеріальної шкоди в сумі 17 447,32 грн. є недоведеними та не підтвердженими доданими документами, а отже, не підлягають задоволенню судом. У звязку з чим, у задоволені позову судом відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640 грн. покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова