№ 207/2931/16-ц
№ 2/207/392/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.

при секретарі: МОСПАН С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам 'янське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі про визнання угоди дійсною

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною. В цій позовній заяві ОСОБА_1 просив суд, згідно статей 220, 317, 319, 321 ЦК України 2003 року, визнати угоду міни нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2, укладену 17.11.2000 року через Дніпродзержинську філію Придніпровської товарної біржі за № 80-М між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - дійсною.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 17 листопада 2000 року він та відповідач ОСОБА_2 уклали договір міни нерухомого майна, - його (на той час) квартири АДРЕСА_1 та її (на той час) квартири АДРЕСА_2 (нині його), через Дніпродзержинську філію Придніпровської товарної біржі за № 80-М.

20.11.2000 року, як того потребувало чинне законодавство України зареєстрував своє право власності на квартиру в Обласному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Дніпродзержинська, реєстраційний номер НОМЕР_1, записано в реєстрову книгу № 129, отримавши Технічний паспорт на вище наведену квартиру.

Після укладання угоди вони переїхали в теперішні свої квартири.

На підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» даний договір зареєстрований у Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі не підлягав нотаріальному посвідченню.

Однак, вищезазначена угода міни квартир, згідно нині діючого законодавства, підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Йому, як власнику квартири, потрібно розпорядитися своїм майном, але відсутня така можливість, оскільки нотаріуси та банки відмовляють в їх допомозі, бо ця угода вчинена була на біржі, в зв'язку з цим виникла необхідність звернення з позовною заявою до суду.

Позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своїх позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи - Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі до суду не з'явився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлений у встановленому порядку своєчасно. Доказів, які вказували б на поважні причини неявки до суду не направили. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника Дніпродзержинської філії Придніпровської товарної біржі, оскільки в матеріалах справи досить доказів для розгляду цієї справи з винесенням законного та обґрунтованого рішення без присутності представника товарної біржі.

Суд, вислухавши позивача, відповідачку, за відсутності представника третьої особи, дослідивши наявні по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 листопада 2000 року позивач ОСОБА_1 за договором міни житловими приміщеннями придбав у відповідачки по справі ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2. Даний договір міни, укладений відповідно до виконання біржової угоди і зареєстрований Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі 17 листопада 2000 року за номером НОМЕР_2.

З договору міни нерухомого майна укладеного відповідно до виконання біржової угоди і зареєстрованого Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі 17 листопада 2000 року за номером НОМЕР_2 (а.с. 7), який оглянутий в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи виходить, що позивач ОСОБА_1 (з одного боку) та ОСОБА_2 (з другого боку) здійснили міну належного їм майна, квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1, на квартиру АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_2.

Згідно технічного паспорту (а.с. 8-9) вказана квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1.

Зі свідоцтва про одруження, яке було оглянуте в ході судового розгляду справи та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 15), видно, що 14 липня 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис за № 160. Прізвище після одруження, зокрема, дружини -- ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 241 ЦК України 1963 року, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих , хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Згідно ст. 242 ЦК України 1963 року, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Відповідно до ст. 227 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі, за вимогою сторони, яка уклала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Оскільки укладений між позивачем та відповідачами договір міни нерухомого майна нотаріально не посвідчений, то відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України 2003 року такий договір є нікчемним.

В той же час, відповідно до ч. 2 статті 220 ЦК України 2003 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 укладено договір міни нерухомого майна, умови якого ними повністю виконані. Вони не мають жодних претензій один до одного відносно укладеного договору.

Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 47, 241 ЦК України 1963 року, статями 203, 220, 227, 317, 319, 321 ЦК України 2003 року, статтями 10, 60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі про визнання угоди дійсною, -- п о в н і с т ю з а д о в о л ь н и т и .

Договір міни квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2, укладений 17 листопада 2000 року через Дніпродзержинську філію Придніпровської товарної біржі за № 80-М між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, -- в и з н а т и д і й с н и м .

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана сторонами або їх представниками апеляційна скарга на рішення суду в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

С у д д я : В.О. САВЧЕНКО