Справа № 417/3705/17
Провадження № 2/417/108/17
У Х В А Л А

"02" лютого 2017 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Сурніна Л.О., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариста «ОСОБА_1 банк розвитку» ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору в позовній заяві Публічного акціонерного товариста «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

01.02.2017 року представник Публічного акціонерного товариста «ОСОБА_1 банк розвитку» ОСОБА_2 звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про відстрочення сплати судового збору.

В зазначеній заяві представник позивача зазначив, що майновий стан ПАТ «ВБР» не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) судовий збір, оскільки на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 №914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку»,виконавчою дирекцію гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делегуванно їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_1 банк розвитку» з 23.12.2015 року . Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку» , до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВБР» приступив ОСОБА_6 терміном на 2 роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно.

Згідно з ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Відповідно до норм чинного законодавство України з 1.09.2015 року у звязку набранням законної сили Закону від 22.05.2015 року №484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», скасовано пільги щодо сплати судового збору уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Оскільки з боку органу Державної влади України -Національного банку України , який є особливим центральним органом державного управління , прийнято постанову Правління від 27.11.2014 року №743 «Про віднесення ПАТ « ОСОБА_1 банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», що в свою чергу підтверджується належними доказами.

Просять відстрочити до моменту прийняття рішення по справі сплату судових витрат .

Перевіривши доводи клопотання, не вбачаю підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням майнового стану сторони, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі , зазначеній у частині першій цієї статті.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014р. року № 10 вказано, що клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте посилання представника позивача на те, що, наявних коштів ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» не вистачає на оплату судового збору, оскільки НБУ було офіційно визнано банк неплатоспроможним та банк перебуває в стані ліквідації, не є тими доказами, які б надавали достатніх підстав для задоволення клопотання представника позивача.

Вважаю, що позивач не довів неможливість сплати судового збору і лише в такому разі це було б перешкодою доступу до правосуддя, тому необхідно відмовити представнику позивача в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до моменту ухвалення судового рішення у справі, а позовну заяву необхідно залишити без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру, яка подана юридичною особою, складає 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1

розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIІІ, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 1600 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82,п.4 ч.2 ст.119, ч.1 ст.121 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 8 Закону України «Про судовий збір» суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариста «ОСОБА_1 банк розвитку» ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору в позовній заяві Публічного акціонерного товариста «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариста «ОСОБА_1 банк розвитку» до ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором , залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду, для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Розяснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О.Сурніна