У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Служби безпеки України, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5, про зобов'язання повернути речі по кримінальній справі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 16 травня 2012 року, 22 травня 2012 року, 23 травня 2012 року, 01 червня 2012 року, 26 вересня 2012 року, 18 жовтня 2012 року, 29 жовтня 2012 року по кримінальній справі № 2360 співробітниками УСБ України в Харківській області було проведено ряд обшуків за місцем проживання його та ОСОБА_5, а також в приміщеннях, які вони орендували. В ході обшуку вилучені речі - препарати, частина з яких відноситься до отруйних речовин, а частина до таких не відноситься. Вищевказані препарати належали ОСОБА_4Враховуючи те, що частина вилучених речей не віднесена до отруєних, позивач просив зобов'язати УСБ України у Харківській області повернути йому вилучені речі, що знаходилися: в гаражі НОМЕР_1, що орендувався ОСОБА_7 у ГК «Весна» адреса: м. Харків вул. Шатилова Дача 1-а, в гаражі НОМЕР_2, що орендувався ОСОБА_7 у ГСК «Бастіон» за адресою: м. Харків пров. Белобровский № 22, у гаражному боксі НОМЕР_3 гаражного кооперативу «Південний», розташованому за адресою: Київська область м. Бровари вул. Чкалова, 7, у нежитловому приміщені ООО «Юнеп», що орендується ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3, у житлових приміщеннях, що орендуються ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 та житловому приміщенні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у цивільній справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, керувався тим, що співробітниками УСБ України у Харківській області, у зв'язку із порушенням кримінальної справи №-2360, було проведено ряд обшуків з вилученням речей, у тому числі і речей, які просить повернути ОСОБА_4

02 листопада 2012 року слідчий Обертинський Д.А. виніс постанову про виділення матеріалів з кримінальної справи для додаткової перевірки, передавши також і речі перелічені у позовній заяві.

Судами встановлено, що кримінальна справа №-2375 на підставі п.11 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 р.) розглядається відповідно до норм Кримінально - процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

Згідно з ч.1 ст. 81 КПК України (в ред. 1960р.) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи.

Станом на липень 2016 року судовий розгляд кримінальної справи №-2375, в рамках якої були вилучені предмети, які позивач просить повернути, не завершений.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку, що питання стосовно повернення позивачеві вилучених речей, які у встановленому порядку визнані речовими доказами по кримінальній справі, підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Демяносов М.В. МаляренкоА.В.