Дата документу 27.02.2017
Справа № 320/7346/16-ц
Провадження № 2/320/350/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Горбачової Ю.В.,

при секретарі - Луценко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, терті особи: орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача, батьківських прав по відношенню малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в розмірі 551,21 грн. При цьому позивачка вказує, що 12 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Оскільки, ще до їх офіційного розлучення, ОСОБА_2 не надавав грошей на утримання сина, не піклувався про сина, то вона змушена була звернутися до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина. За період знаходження виконавчого листа на примусовому виконанні, заборгованість ОСОБА_2 станом на 01 вересня 2016 року складає 25 015, 44 гривень. З приводу умисного ухилення від сплати аліментів на утримання сина вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України відносно несплати аліментів відповідачем на утримання сина. Про те, що батько не піклується про сина та не приймає ніякої участі у його вихованні свідчать довідки з місця навчання сина та лікувального закладу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та їх дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, на її думку принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис 33 (а.с.8). Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2010 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.10).

Згідно розрахунку заборгованості від 06 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість з виплати аліментів на утримання свого сина, яка станом на 01 вересня 2016 року складає 25 015,44 гривень (а.с.11-13).

З приводу умисного ухилення від сплати аліментів на утримання сина позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України відносно несплати аліментів відповідачем на утримання сина (а.с.14-15).

Про те, що батько не піклується про сина та не приймає ніякої участі у його вихованні свідчать надані позивачкою довідки з місця навчання сина та лікувального закладу (а.с.16-17), а крім того зазначені факти також визнав сам відповідач у судовому засіданні, що відбулося 24.01.2017 року, та подавши письмову заву про визнання позову у повному обсязі.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконкому № 31/19 від 23.02.2017 року, відповідач по справі свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню сина, не турбується про його фізичний, розумовий, духовний розвиток, не піклується про його стан здоров'я, не піклується з дитиною в обсязі, необхідному для його самоусвідомлення, тому орган опіки вважає доцільним підтримати позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов'язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій.

У судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач по справі не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає матеріальної допомоги. Така поведінка відповідача по відношенню до дитини є свідомою, оскільки він має реальну можливість виконувати свої батьківські обов'язки, але свідомо ухиляється від їх виконання.

Таким чином, винна поведінка відповідача щодо свідомого ухилення від виховання та утримання дитини знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,12,27,31,169,197,215 ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 164 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, терті особи: орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженця с. Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області, ідентифікаційний номер невідомий, документований паспортом НОМЕР_2, виданого 15.05.2008 року Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки с. Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова