АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/68/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівБородійчука В. Г., Фетісової Т. Л.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

26 липня 2016 р. ОСОБА_7 звернулась в суд з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що з 30 жовтня 2015 р. вона з відповідачем перебуває у шлюбі від якого мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню сина, просила стягнути з ОСОБА_6 аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просила допустити до рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2016 р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26 липня 2016 р.

Рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просив рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, 29 лютого 2016 р. в твердій грошовій сумі, у розмірі 300 грн., щомісячно.

При цьому зазначив, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не враховано його матеріальний стан, а саме відсутність роботи та відповідно постійного доходу, що в свою чергу є підставою для присудження аліментів в твердій грошовій сумі, у відповідності до положень ч.1 ст. 184 СК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_7, вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції вважав їх обґрунтованими та виходив з того, що ОСОБА_6 повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина ОСОБА_8, виходячи з положень ст. 180 СК України. Також суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів саме в тому розмірі про який просила позивач, оскільки розмір на який погоджується відповідач є значно меншим ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд встановив, що відповідач на момент ухвалення рішення не має постійного місця роботи і на обліку Городищенського РЦЗ як безробітний не перебуває.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

При вирішенні спору судом першої інстанції встановлено, що сторони з 30 жовтня 2015 р. перебувають в зареєстрованому відділом ДРАЦ Городищенського РУЮ Черкаської області шлюбі.

Від шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мають спільного малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1., що стверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1.

Згідно до довідки виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області № 4088 від 26.07.2016 р. ОСОБА_7 проживає разом з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_7, у відповідності до довідки управління соціального захисту населення Городищенської районної адміністрації Черкаської області № 1071 від 21 листопада 2016 р., отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. щомісяця.

ОСОБА_6 ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню свого сина, у зв'язку з чим ОСОБА_7 звернулася до суду із зазначеним позовом та просила суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В свою чергу ОСОБА_6 суду першої інстанції були подані заперечення на позовну заяву ОСОБА_7 в яких він, зокрема інформував суд про те, що він не має регулярного доходу, не займається підприємницькою діяльністю, не перебуває у трудових відносинах, внаслідок чого його матеріальне становище не є задовільним. За викладеного вважав, що розмір аліментів на утримання сина доцільно визначити у твердій грошовій сумі 300 грн., що є для нього посильним.

В якості доказів до заперечень ОСОБА_6 надав суду копію трудової книжки, згідно до якої він працював з 01.11.2009 р. до 28.02.2010 р. (а. с. 11)

Також надав довідку за № 01-20/2310 від 31.08.2016 р. Городищенського районного центру зайнятості, відповідно до якої він - ОСОБА_6 не перебуває на обліку, як безробітний. (а. с. 12)

Таким чином надані відповідачем докази свідчать про те, що він з 29.02.2010 р., тобто ще задовго до народження дитини, не працює, разом з тим на обліку як особа, яка є безробітною, проте намагається працевлаштуватись через центр зайнятості, не перебуває.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За загальними правилами, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положення ст. ст. 183, 184 СК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, встановивши, що на утриманні позивача перебуває малолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким вона здійснює догляд, а відповідач, в свою чергу, є працездатною молодою людиною 1988 р. народження, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача, згідно до позовних вимог, саме у частці від заробітку відповідача, проте не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, оскільки як позивач, ставлячи питання про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в частці доходу, так і сам відповідач, заперечуючи проти позову та ставлячи питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 300 грн., не надали жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, або наявності інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, з яким в цілому погоджується і колегія суддів, про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. При цьому, судом враховано матеріальний і сімейний стан відповідача, а також те, що на його утриманні не має інших неповнолітніх дітей та інших утриманців. Розмір аліментів на який погоджується відповідач є значно меншим ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :