Справа № 185/6334/16-ц
Провадження № 2/185/221/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Герасименко В.В., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг", в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" матеріальну шкоду в розмірі 83242,95 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що автомобіль ОСОБА_1 05.06.2016 року був заправлений на автозаправній станції Shell, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг", дизельним паливом замість бензину у звязку з чим позивачу було завдано шкоду. Розмір матеріальної шкоди складається з суми грошових коштів, які позивач сплатив на автозаправці за заправку автомобіля, в розмірі 800грн., коштів, витрачених на доставку автомобіля до сервісного центру на евакуаторі в розмірі 800 грн., коштів, витрачених на ремонт автомобіля в розмірі 2562 грн., а також коштів, які необхідно витратити на заміну випускного колектору в розмірі 79080,95 грн. Також у звязку з порушенням звичного укладу життя позивача він просить відшкодувати в рахунок моральної шкоди 10000 грн.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. Вказали, що внаслідок заправки дизельним пальним замість бензину, автомобіль позивача в майбутньому потребує ремонту, про що йому повідомили на СТО, наразі заміна випускного колектора не проводилась.

В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову, вказали, що позивач винний в поламках свого автомобіля, оскільки не пересвідчися яким видом пального заправили його автомобіль, позивачем на автозаправній станції було замовлено дизель V-POWER, тому саме таким пальним і був заправлений його автомобіль. В письмових запереченнях відповідачем зазначено, що копія фіскального чеку позивачем одразу отримана не була, тому чек, отриманий з порушенням порядку його отримання, не є належним доказом у справі, на час направлення заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" з вимогою відшкодування завданих збитків автомобіль позивача знаходився в справному стані та експлуатувався, автомобіль після промивки системи та діагностики експлуатувався протягом більш ніж 3000 кілометрів, рахунок та наряди-замовлення не є належними доказами несправності автомобіля. Позивачем також не доведено завдання моральної шкоди, враховуючи можливість користуватись автомобілем.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 червня 2016 року автомобіль Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, на автозаправній станції Shell №1009, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг", був заправлений дизельним паливом, що не заперечується сторонами у справі.

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що замовив 05 червня 2016 року на автозаправній станції Shell для заправки свого автомобіля бензин V-POWER, проте його автомобіль було помилково заправлений дизельним пальним V-POWER.

Згідно показів свідка ОСОБА_5, яка працює оператором ТРК на автозаправній станції Shell №1009, 05 травня або липня 2016 року о 09-35 год. підїхав автомобіль білого кольору, клієнт замовив дизель V-POWER, свідок перепитала замовлення, клієнт підтвердив, дуже поспішав. При цьому свідок бачила, що автомобіль є бензиновим, проте на замовлення клієнта заправила дизельним пальним V-POWER.

Згідно показів свідка ОСОБА_6, яка працює касиром торгового залу на автозаправній станції Shell №1009, у вихідний день на третю колонку приїхав клієнт, замовив дизель V-POWER на 800 грн., клієнт чек не взяв, хоча чек видається після виконання заказу. Чек був роздрукований повторно згодом на вимогу клієнта.

Згідно показів свідка ОСОБА_7, який є знайомим позивача, 05 червня 2016 року позивач разом з дружиною та дитиною їхали на день народження з м.Дніпра до м.Павлоград, заїхали на автозаправну станцію Shell, позивач замовив бензин V-POWER, що чув свідок через відчинені двері.

Згідно показів свідка ОСОБА_8, який є старшим сервісним консультантом на ТОВ «Алмаз Мотор», в червні 2016 року до них звернувся клієнт, вказуючи, що в бак пального було залито дизельне паливо замість бензину, що встановили за запахом. Після промивки та чищення системи клієнт був попереджений про можливі технічні несправності автомобіля.

Також в судовому засіданні було допитано спеціаліста ОСОБА_9, який є експертом товарознавцем, який вказав, що у разі залиття до паливного баку не того виду пального, бак необхідно зняти, систему - промили, просушити, продути, що в подальшому може призвести до поламок автомобіля.

Відповідно до частин 1,2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до частин 2,3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність вини у заподіянні шкоди автомобілю позивача. Роздруківка з картки клієнта Shell про замовлення на цю картку виключно дизельного палива не доводить замовлення позивачем 05 червня 2016 року саме дизельного пального замість бензину.

Статтею 1192 ЦК України передбачені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого за вибором потерпілого. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем не доведено суду завдання матеріальної шкоди в розмірі 79080,95 грн. (грошові кошти, необхідні для заміни випускного колектора), оскільки позивач користується транспортним засобом і на даний час, заміна випускного колектора не була здійснена. Позивачем не доведено наявності поламки у автомобілі випускного колектора, а також причинно-наслідкового звязку залиття дизельного пального до паливного баку автомобіля позивача замість бензину та наявності несправностей транспортного засобу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 4162 грн., що складаються з грошових коштів, витрачених позивачем на залиття пального в розмірі 800грн. згідно фіскального чеку від 05 червня 2016 року, грошових коштів, витрачених позивачем на доставку автомобіля до станції технічного обслуговування на евакуаторі в розмірі 800 грн. згідно акту виконаних робіт від 05 червня 2016 року, квитанції про оплату №532164 від 05 червня 2016 року, грошових коштів, витрачених позивачем на виконання ремонтних робіт в розмірі 2562 грн. згідно наряду-замовлення №АМ-06026 від 05 червня 2016 року та фіскальних чеків про оплату суми ремонту 05 червня 2016 року, наявних в матеріалах справи.

Що стосується відшкодування моральної шкоди суд виходив з наступного.

Згідно ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно роз'яснень, наданих Верховним Судом України в п. 9 постанови Пленуму від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Завдання моральної шкоди позивачу, а саме порушення звиклого способу життя, про що вказує позивач в позові, не доведено належними та допустимими засобами доказування.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4162 (чотири тисячі сто шістдесят дві) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі складено 03 березня 2017 року.

Суддя А. О. Врона