Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_3 на підставі ст. 405 ЦК України, у зв'язку з тим, що остання в квартирі не проживає з 2008 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, при цьому просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР. Пояснила, що 01.09.1987 року позивач зареєстрував у житловому приміщенні, яке належало йому на праві користування, згідно виданого на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів ордерувід ІНФОРМАЦІЯ_3, дружину ОСОБА_2 Проте, у зв»язку з погіршенням сімейних відносин та відсутністю дітей від спільного життяподружжя, відповідач часто їздила до своїх онуків та залишалась там. З 2008 року та по теперішній час відповідач у квартирі не проживає, свої особисті речі вивезла, за житлово-комунальні послуги не сплачує, в зв»язку з чим тягар по сплаті за комунальні послуги лежить на позивачеві, який має намір в подальшому оформити субсидію на житлово-комунальні послуги.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належно за останнім відомим місцем реєстрації: АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленою у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних тадоказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на ім»я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 видано ордер на право вселення у квартиру АДРЕСА_1 на сім»ю з трьох осіб: ОСОБА_1, його дружини ОСОБА_4, сина ОСОБА_5 Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатіввід 1975 року (а.с. 10). Дружина ОСОБА_4 померла у ІНФОРМАЦІЯ_4

З ОСОБА_2 позивач зареєстрував шлюб 25.07.1987 року (а.с. 13), та зареєстрував її як члена сім»ї квартиронаймача.

Згідно довідки форми №3 від 11.09.2016 року №3133, виданої КП «КК «Центр коммунального сервісу №31» за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1 (з 24.06.1975 р.), ОСОБА_2 (з 01.09.1987 р.), ОСОБА_5 (з 23.12.1994 р.) (а.с. 19).

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається зі змісту рішення суду, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету, з 2008 року проживають окремо (а.с. 14-15).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 2008 року. Факт не проживання відповідача підтверджується актами обстеження квартири АДРЕСА_4, від 10.11.2015 р., 13.01.2016 р., 20.05.2016 р. на предмет не проживання, затвердженого начальником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (а.с. 17, 18).

Факт не проживання також підтверджується показами свідків.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, щоз 2007 року працює на посаді майстра технічної дільниці №4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», у зв»язку з виконанням трудових обов»язків неодноразово відвідувала квартиру позивача, з яким протягом усього часу добре спілкується. В житловому приміщенні ОСОБА_2 ніколи не бачила, її особисті речі в квартирі відсутні.

Свідок ОСОБА_7, яка працює на посаді листоноши УДППЗ «Укрпошта» протягом останніх 7 років, пояснила, що періодично 2-3 рази на місяць здійснює доставку позивачу кореспонденції. Листи, які надходять безпосередньо на ім»я ОСОБА_2 нею не отримуються.

За статтею 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК УРСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі без поважних причин близько дев»яти років, а саме з 2008 року, проте по теперішній час зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, позивач сплачує кошти за житлово-комунальні послуги за відповідача, чим порушуються його права, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі, зокрема: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 63, 71, 72 ЖК УРСР, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 8, 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун