Справа № 161/735/17
Провадження № 4-с/161/44/17
У Х В А Л А

16 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Ярмолюк І.С.

з участю заявника - ОСОБА_1

державного виконавця - Постоловського Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2013 року Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 в її користь пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, 23 110 грн. 17 коп. витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, суми витрат із надання правової допомоги в розмірі 1250 грн., загальна сума заборгованості становить 42 360 грн. 17 коп.

Виконавчий лист Луцького міськрайонного суду вона предявила до виконання до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції 28.08.2013 року, на підставі якого державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за № 39547800.

Станом на 16.01.2017 року згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стан виконавчого провадження завершено, оскільки 30.12.2016 року державний виконавець Постоловський Р.О. виніс постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа без виконання.

Зазначає, що на момент винесення даної постанови норма статті, на яку послався державний виконавець при поверненні виконавчого документа не була чинною, державний виконавцем не було вжито всіх необхідних заходів з примусового виконання рішення суду на підставі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить суд скасувати постанову про повернення виконавчого листа, прийняти виконавчий лист до виконання та здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду, внести дані щодо боржника ОСОБА_2 до єдиного реєстру боржників, винести постанову про обєднання виконавчих проваджень Першого та Другого відділу в одне провадження та відшукати приховане майно ОСОБА_2

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні скаргу не визнав, просив в її задоволенні відмовити та надав суду письмове заперечення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 вищезазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження).

Так судом встановлено, що на виконанні другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька перебував виконавчий лист з виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 18 000 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, 23 110 грн. 17 коп. додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, 1250 грн. витрат повязаних із наданням правової допомоги.

28.08. 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду.

З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Для перевірки майнового стану боржника виконавцем направлено запити до органів та установ, що реєструють майно та доходи громадян.

Як вбачається з відповідей ПП «Багіра» та ДП «Арсенал СТ-8» ТзОВ «Арсенал СТ» ОСОБА_2 працював на даних підприємствах та був звільнений з посади.

Крім того, державним виконавцем направлено запит до Головного управління Держземагенства у Волинській області щодо наявності зареєстрованих земельних ділянок у боржника. Було встановлено, що у ОСОБА_2 перебувала у власності земельна ділянка в с. Струмівка Луцького району, однак, її було відчужено 14.03.2013 року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_4

Іншого майна, на яке можливе звернення стягнення в рахунок погашення боргу у ОСОБА_2 державним виконавцем також не виявлено, що підтверджується відповідними відповідями з державних установ.

За поданням державного виконавця 08.12.2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області постанови ухвалу про обмеження у праві виїзду за кордон боржника.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що на Державну виконавчу службу покладається примусове виконання рішень.

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби", виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Діяльність органів ДВС полягає у примусовому виконанні рішень суду, виконання судового рішення є прямим обов'язком державного виконавця.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, а тому підстав для задоволення скарги суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 383-388 ЦПК України, Закон України "Про виконавче провадження", суд

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинського області через Луцький міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська