Справа №489/4222/14-ц
Провадження №6/489/53/17
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

встановив:

11 грудня 2014 року Ленінським ВДВС м. Миколаєва відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 грудня 2014 року, виданим на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 6 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 135860,64 грн.

27 грудня 2016 року державний виконавець Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, посилаючись на те, що останній ухиляється від виконання обов'язку, покладеного на нього судовим рішенням, що відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. В поданні державним виконавцем зазначено про відсутність зареєстрованих на ім'я боржника транспортних засобів, нерухомості, особових рахунків в установах банку та відомостей про джерела доходів боржника. Згідно із актом державного виконавця від 24 жовтня 2016 року боржник зявився до органу державної виконавчої служби та зобов'язався сплачувати борг.

Згідно із пунктом 4 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого статті 33 Конституції України та статті 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За змістом ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В поданні державного виконавця зазначено про відсутність відомостей про зареєстроване нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі іпотек, транспортних засобі, особових рахунків в установах банків та відомостей про джерела доходів боржника.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріали подання про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 не містять відомостей про перевірку державним виконавцем майнового стану боржника за останні три місяці перед зверненням із поданням до суду.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи надано право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

За місцем проживання боржника ОСОБА_2 державним виконавцем не встановлено наявність у нього майна, на яке можливе звернення стягнення.

Враховуючи недоведення державним виконавцем вчинення конкретних дій або бездіяльності боржника, спрямованих на невиконання судового рішення, коли у боржника є всі реальні можливості для виконання відповідного обовязку і цьому не заважають будь-які обєктивні причини, подання задоволенню не підлягає, оскільки сам факт наявності невиконаних зобовязань не може бути достатньою підставою для встановлення обмеження у виїзді за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст.377-1 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя