АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1508/17 Справа № 188/473/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника позивача ОСОБА_3

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року та на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року про виправлення описки в рішенні суду

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ Страхова компанія «Нова», третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої в наслідок дорожньо - транспортної пригоди в частині відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 лютого 2015 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1, допусти зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_2, який в подальшому здійснив наїзд на опору «Укртелекому». Винним у скоєнні наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) визнано ОСОБА_4 В результаті ДТП обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Нова» (далі ПрАТ СК«Нова»). ОСОБА_4 своєчасно передав повний пакет документів по факту ДТП до страхової компанії. Вартість відновлювального ремонту та матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля марки ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 72 277,92 грн. Також позивачем було сплачено 2 000 грн за послуги спеціаліста автотоварознавця. Крім того, у результаті пошкодження належного майна, останній зазнав моральної шкоди, яку він оцінив у 20 000 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 та ПрАТ СК «Нова» заподіяні матеріальні збитки та з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року, з урахуванням ухвал про виправлення описок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року та від 27 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 606,38 грн, яка складається з: 500 грн франшиз та 106,38 грн невідшкодованої страховими виплатами матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в сумі 4 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 7 000 грн, які складаються з наступного: правова допомога 5 000 грн, витрати пов'язані з проведенням судової експертизи 2 000 грн.

Стягнуто з ПАТ СК «Нова» на користь ОСОБА_3 частково невідшкодовану матеріальну шкоду за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в сумі 8 430 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від

17 листопада 2015 року рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року та ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року в частині відшкодування матеріальної шкоди скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2015 року залишено без змін.

Тобто, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, однак, саме в частині відшкодування матеріальної шкоди колегія враховує, що апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року.

У іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, що визначені Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 7 лютого 2015 року мала місце ДТП за участю автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки ВАЗ-2114, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Нова» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку експерта від 2 липня 2015 року сума матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу позивача в наслідок пошкодження складає 49 606,38 грн.

Згідно полісу ліміт відповідальності ПАТ СК «Нова» за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 50 000 грн, франшиза 500 грн.

ОСОБА_3 було відшкодовано ПрАТ СК «Нова» в особі ПАТ СК «Енергорезерв» 40 570 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

З рішення місцевого суду, ухваленого в даній справі вбачається, що розмір матеріальної шкоди завданої, власнику транспортного засобу позивача складає 49 606,38 грн, за рахунок страховика розмір відшкодування становить 49 500 грн, тож суд першої інстанції дійшов висновку, що відшкодуванню ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_4 підлягає різниця з урахуванням франшизи, в сумі 606,38 грн, із яких: 500 грн франшиза та 106,38 грн невідшкодованої страховими виплатами матеріальної шкоди.

Ухвалою цього ж суду виправлено описку в наведеному рішенні, зокрема встановлено, що з ПрАТ СК «Нова» на користь ОСОБА_3 підлягає до виплати частково невідшкодована матеріальна шкода за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в сумі 8 430 грн, а не 8 930 грн, як зазначено в судовому рішенні. Даною ухвалою також було враховано розмір франшизи 500 грн, установлений полісом.

Направляючи справу для нового розгляду суду апеляційної інстанції Вищий спеціалізований суд Україхни з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначав, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, у порушення ст..ст.212-214, 315 ЦПК України не звернув уваги та не врахував, що франшиза стягнута у подвійному розмірі та прийшов до передчасного висновку про залишення рішення місцевого сулду без змін.

Так, доводом апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції невірно враховано саме для відшкодування матеріальної шкоди первісний розмір. Позивач вважав, що оскільки, згідно до висновку №045/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту та матеріальних збитків, йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка відбулась 07.02.2015 року, встановлена у розмірі 72 277,92 грн. та саме зазначений висновок містить посилання що дана сума розрахована з урахуванням фізичного зносу автомобіля, вважає, що і матеріальна шкода, яку він просив стягнути з відповідачів мала б розраховуватись із зазначеного розміру.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що дійсно, згідно до висновку №045/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 18 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21114, державний номер НОМЕР_3 складає - 72 277,92 грн. та саме зазначений висновок містить посилання що дана сума розрахована з урахуванням фізичного зносу автомобіля та приведено формулу розрахунку Свр=Ср+См+Сс, де: Ср-вартість ремонтно-відновлювальних робіт; См вартість матеріалів для ремонту; Сс-вартість складників, що підлягають заміні при ремонті ТЗ. Тобто, Свр=16683,6+18175,27+37419=72277,92 грн.

У подальшому, на запит адвоката, експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6 було надано письмову відповідь від 29.05.2015 року (т.1 а.с.73), що у дослідженні №045/15 від 18 березня 2015 року формула №25 та висновок ухвалені без урахуванням фізичного зносу складових, а саме найменування Розділу «Определение стоимости восстановительного ремонта у учетом физического износа» - надруковано помилково.

Ухвалою суду від 16 червня 2015 року було призначено додаткову вавтотоварознавчу експертизу.

Висновком експерта-товапрознавця № 083/15 від 02 липня 2015 року встановлено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля ВАЗ-21114, державний номер НОМЕР_3 0,618; сума матеріальної шкоди, заподія на власнику транспортного засобу в результаті його пошкодження 49606,38 грн.

Вартість матеріальної шкоди визначена за формулою 24 (з/2/)

У=Ср+См+Сс х (1-Ез)+Втв, де:

Ср-вартість ремонтно-відновлювальних робіт; См вартість матеріалів для ремонту; Сс-вартість складників, що підлягають заміні при ремонті ТЗ; Ез- коефіцієнт фізичного зносу ТЗ.

Та визначено, що даним дослідженням Втв- величина втрати товарної вартості для даного ТЗ не враховується.

Тобто, У=16683,6+18908,98+36685,34х(1-0,618)=49606,38 грн.

Тому, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції що саме вартість матеріальної шкоди складає - 49606,38 грн.

Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тому, колегія вважає, що сума матеріального збитку яка має бути відшкодована позивачу складає 49606,38 грн.

Полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів визначено страховий ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у 50 000 грн.

Сума матеріального збитку не перевищує суму ліміту відповідальності.

Крім того, страховиком ПАТ СК «Нова» відшкодовано на користь позивача 40 570,00 грн.

Таким чином, з урахуванням франшизи в розмірі 500 грн. та вже сплаченої страховиком суми страхового відшкодування у розмірі 40570,00 грн., які віднімаються з загального розміру шкоди, яку зазнав позивач у сумі 49606,38 грн. підлягає виплаті саме ПАТ СК «Нова» позивачу у розмірі 8536,38 грн.

Сума ж безумовної франшизи у розмірі 500 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача визначених рішенням сум: 606,38 грн. з ОСОБА_4 та 8430,00 грн. з ПАТ СК «Нова», а тому, рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року в частині відшкодування матеріальної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ПАТ Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_3 частково невідшкодовану матеріальну шкоду у розмірі 8 536, 38 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 частково невідшкодовану матеріальну шкоду у розмірі 500,00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П.Красвітна

ОСОБА_7