№ 336/1029/17
пр. № 2/336/1051/2017
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Відділ РФО по Шевченківському району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом ОСОБА_2, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 3а по вул. Віражній у м. Запоріжжя.

При вивченні позовної заяви суд дійшов висновку, що вона за своїм змістом не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позовній заяві в якості третьої особи вказано Відділ РФО по Шевченківському району, натомість органу з таким найменуванням не існує.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382 від 11.12.2003 року визначено, що орган реєстрації це виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Крім того, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку.

Житловим приміщенням відповідно до визначення чинного законодавства є опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.

Натомість позивачем не вказано яким саме житловим приміщенням у будинку він просить визнати відповідача втративши право користування.

За змістом позову позивач фактично просить визнати відповідача таким, що втратив право користування усім будинком, натомість в прохальній частині позовної заяви вимоги у такий спосіб не викладені.

Крім того, позивач, не сплачуючи судовий збір, посилається на положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вказуючи,що він є учасником бойових дій, тож на цій підставі звільнений від сплати судового збору.

Натомість з такими висновками позивача щодо його звільнення від сплати судового збору суд погодиться не може з огляду на наступне.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору, які за своїх характером мають субєктну або предметну ознаку, тобто звільняються або певні категорії осіб або позивачі у певних категоріях справ.

При цьому деякі категорії громадян звільнені від сплати судового збору по усіх справах, а деякі лише у разі звернення до за захистом певних прав, пов'язаних з їх статусом.

Так, наприклад, інваліди 1 та 2 груп звільненні від сплати судового збору по усіх справах, в який вони беруть участь.

Натомість інші категорії осіб звільнені від сплати судового збору виключно за звернення до суду з позовами на захист лише окремих своїх прав, пов'язаних з їх статусом.

Так, статтею 5 ч. 1 п. 13 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, відповідно до норм Закону України № 3674 від сплати судового збору учасники бойових дій звільняються виключно у разі, коли беруть участь у справах, пов'язаних з порушенням їх прав як учасників бойових дій, а не в усіх справах взагалі.

Отже оскільки позивач звернувся до суду з позовом не на захист своїх прав як учасника бойових дій, а для захисту своїх прав, що виникли з приводу права власності будинком, тож він не може користатися вказаною пільгою щодо сплати судового збору, оскільки виступає не як учасник бойових дій на захист своїх прав як учасника бойових дій, тож повинен сплати судовий збір на загальних підставах.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити позовні вимоги, вказавши яким саме житловим приміщенням у будинку або усім будинком він просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування; вказати вірно найменування та адресу місцезнаходження третьої особи по справі; сплатити судовий збір в сумі 640 гривень та надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Відділ РФО по Шевченківському району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк