У Х В А Л А

27.02.2017 Справа №607/2465/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно переплановані, добудовані та надбудовані приміщення будинку № 54 по вул. Ломоносова в м. Тернополі.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Позивач у позовній заяві стверджує, що не може оформити право власності на самочинно реконструйовані приміщення.

При цьому не вказує, які саме обставини перешкоджають їй у цьому, до яких органів вона зверталася з приводу оформлення право власності, ким і в якому порядку їй відмовлено в його реєстрації.

В позовній заяві не зазначено, яким чином ОСОБА_2 порушує права позивача, хоча позов предявлено саме до нього.

Жодних доказів на підтвердження таких обставин,позивачем у позовній заяві не зазначено.

В позовній заяві відсутні відомості щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об'єкти суд має звертати увагу, чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК України обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог статті 121 ЦПК України залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими частиною другою статті 121 ЦПК України.

Крім цього, ціну позову позивачем у позовній заяві зазначено 56370 гривень.

На підставі якого документа про вартість спірного майна визначено саме таку ціну позову, в позовній заяві не зазначено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна та згідно з п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсної вартості спірного самочинно збудованого нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, та відповідних доказів на підтвердження його розміру в позовній заяві не зазначено.

З метою встановлення дійсної вартості спірних самочинно перепланованих, добудованих та надбудованих приміщень будинку № 54 по вул. Ломоносова в м. Тернополі позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності.

При цьому суд зазначає, що інвентаризаційна (балансова) вартість нерухомого майна не є його дійсною вартістю.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

При пред'явленні зазначеного позову позивачем сплачено 640 гривень судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позивачем фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (640 гривень) та не більше 5 розмірів мінімальної прожиткового мінімуму (8000 гривень).

Таким чином судовий збір сплачено позивачем із порушенням вимог закону, оскільки при визначенні його розміру враховано ціну позову, яка визначена без урахування дійсної вартості спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, зокрема:

1)викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

2)зазначити докази, що підтверджують кожну обставину;

3)визначити та вказати в позовній заяві ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна;

4)зазначити докази на підтвердження ціни позову;

5)визначити розмір судового збору з урахуванням ціни позову, визначеної, виходячи з дійсної вартості спірного майна, та з урахуванням викладених вище вимог закону щодо визначення розміру судового збору;

6)доплатити недоплачену частину судового збору на розрахунковий рахунок: 0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012, призначення платежу судовий збір, код 02886692, пункт 1.1;

7)надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_3