Справа № 352/1707/16-ц
Провадження № 4-с/352/8/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" на дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ "Всеукраїнський ОСОБА_1" 21.11.2016 р. звернувся в суд зі скаргою у порядку ст.383 ЦПК України на дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2

Скаргу мотивував тим, що постановою головного державного виконавця Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 19.10.2016 р. повернуто стягувачеві виконавчий документ по справі № 2-1976/10 від 28.02.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованості в сумі 307182,71 грн. та судових витрат, у звязку з тим, що стягувач відмовився провести авансування виконавчих дій, чим чинить перешкоди. Вважає дану постанову неправомірною, оскільки головним державним виконавцем у повідомленні від 15.06.2016 р. про авансування витрат на проведення експертної оцінки майна у сумі 2500 грн. не попереджено стягувача, що у разі не проведення авансування витрат виконавчих дій, виконавчий лист буде повернуто без виконання відповідно до п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, стягувач у своєму листі від 05.07.2016 р. повідомив державного виконавця про початок процедури ліквідації ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" з причин неплатоспроможності банку та наявні фінансові труднощі. Тому дані обставини не можуть вважатися такими, що перешкоджають вчиненню виконавчих дій з боку стягувача. Просив: 1) визнати дії головного державного виконавця Тисменицького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 51252022 від 19.10.2016 р. неправомірними; 2) скасувати постанову головного державного виконавця Григорківа С.І. про повернення виконавчого документу стягувачеві від 19.10.2016 р.; 3) зобовязати головного державного виконавця Григорківа С.І. поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1976/10 від 28.02.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованості в сумі 307182,71 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності та задовольнити скаргу.

Головний державний виконавець Тисменицького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки.

Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходився виконавчий лист Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 2-1976/10 від 28.02.2012 р. про стягнення з ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованості в сумі 307182,71 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Постановою головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорківа С.І. від 19.10.2016 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві у звязку з тим, що стягувач відмовився авансувати витрати виконавчого провадження, чим чинить перешкоди (а.с.3).

Як вбачається з повідомлення головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорківа С.І. від 15.06.2016 р. стягувачу пропонувалось проавансувати витрати на проведення експертної оцінки майна в розмірі 2500 грн., із застереженням, що даний авансовий внесок у першу чергу буде повернуто на рахунок стягувача з виручених коштів від реалізації майна (а.с.4).

Стягувач листом від 05.07.2016 р. повідомив, що 20.03.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», дана процедура розпочата з причин неплатоспроможності банку та наявних фінансових труднощів, тому змоги оплатити авансовий внесок не має (а.с.5).

Відповідно до ст.42 Закону України "Про виконавче провадження" (у діючій на момент відкриття виконавчого провадження редакції від 21.04.1999 р.) з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, вимогами діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено право, а не обовязок стягувача щодо авансування витрат виконавчого провадження.

У відповідності з вимогами ст.ст. 42, 43 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., що набрав чинності з 05.10.2016 р., передбачено обов'язок стягувача по авансуванню витрат виконавчого провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст.43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Тобто, вказаною нормою передбачено перешкоджання проведенню виконавчих дій або нездійснення авансування витрат виконавчого провадження як дві різні підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Суд вважає, що головний державний виконавець ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Григорків С.І. після набрання чинності новим Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., який встановив обовязок стягувача щодо авансування витрат виконавчого провадження, повинен був попередити стягувача про необхідність виконання такого обовязку і лише після цього вирішувати питання щодо повернення виконавчого документа стягувачеві.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що оскаржувана постанова стосується лише виконавчого листа про стягнення в солідарному порядку заборгованості з ОСОБА_4, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного ст ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р., ст.ст. 37, 42, 43 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., керуючись ст.ст. 209-210, 387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Тисменицького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 51252022 від 19.10.2016 р.

Скасувати постанову головного державного виконавця Тисменицького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 19 жовтня 2016 року.

Зобовязати головного державного виконавця Тисменицького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1976/10 від 28.02.2012 р. про стягнення з ОСОБА_4 у солідрному порядку на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованості в сумі 307182, 71 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом пяти днів з дня її проголошення через Тисменицький районний суд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча М.М.Хоминець