Провадження №2/748/995/17
Єдиний унікальний № 748/2665/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.

при секретарі Медвідь А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Серединка в особі Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить:

-визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 3, с. Серединка Чернігівського району Чернігівської області;

-визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай № 183) площею 4,97 га, яка складається із земельної ділянки площею 3,38 га та земельної ділянки площею 1,59 га, що розташована на території Серединської сільської ради з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 031173, виданого 06 лютого 2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 5 від 03.01.2003 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267;

-визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 5,86 га, на яку мав право ОСОБА_3 згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0305325, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 02.03.2003 за № 118, зареєстрованого 01.03.2000 за № 1249 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СГАТ «Агрокомсинтез» на території Серединської сільської ради.

Свої вимоги мотивувала тим, що вказаний вище будинок відносився до господарств колгоспний двір, головою колгоспного двору був ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2012 року, а членом колгоспного двору - ОСОБА_2, яка померла 02 липня 2008 року, а тому кожному з них належало по 1/2 частині в будинковолодінні. Спадщину після смерті ОСОБА_2, прийняв ОСОБА_3, але не оформив своїх прав на спадкове майно. В зв'язку із тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на імя голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, позивач, як спадкоємець 4 черги після смерті ОСОБА_3, не має можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння. Крім того, вищезазначені правовстановлюючі документи на землю втрачені, а тому позивач, не може оформити у нотаріуса право на спадщину на земельну ділянку та земельну частку (пай), а тому вимушена звернутись з позовом до суду.

В судове засідання позивач не зявилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику ОСОБА_4.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити .

Відповідач - територіальна громада села Серединка в особі Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнає .

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 298 від 01.06.2017, станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 в господарстві, розташованому в с. Серединка Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Садова, № 3, проживали ОСОБА_3 голова двору, та його дружина ОСОБА_2.

20 вересня 1990 року на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів № 234 від 14 вересня 1990 року видано свідоцтво про право особистої власності, відповідно до якого житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Садова, 3 в с. Серединка Чернігівського району Чернігівської області належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3.

Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_3, а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, тобто по ? частині.

02 липня 2008 року померла мати позивача - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 1-ЕЛ № 086223.

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 296 від 01.06.2017, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_1, яка проживала без реєстрації з 2005 року.

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру № 49620303 та № 49620272 від 26.10.2017, які містяться в спадковій справі № 87/2017, заведеній після смерті ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, котра складається із:

- земельної ділянки площею 4,97 га в межах згідно з планом, що розташована на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 031173, виданого 06 лютого 2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 5 від 3 січня 2003 року № 534, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267. Земельна ділянка складається з двух земельних ділянок - площею 3,38 га ( рілля) та площею 1,59 га (кормові угіддя ).

-? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, в с. Серединка, вул. Садова, буд. № 3, що належала їй як члену колишнього колгоспного двору.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, судом встановлено, що спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік - ОСОБА_3, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується, зокрема, довідкою виконавчого комітету Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 296 від 01.06.2017. Факт перебування у шлюбі ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про шлюб на а.с.8

11 жовтня 2012 року помер ОСОБА_3, про що свідчить запис у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ № 189543.

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі падчеркою - ОСОБА_1, про що свідчить довідка виконавчого комітету Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 297 від 01.06.2017.

Як вбачається із копії спадкової справи № 87/2017 року ( а.с. 38-42 ), наданої приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_6, на спадкове майно померлого 11 жовтня 2012 року ОСОБА_3 відкрита спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини 11 жовтня 2017 року до нотаріальної контори звернулася падчерка спадкодавця ОСОБА_1, яка прийняла спадщину за законом. Інші спадкоємці відсутні.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2017 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт проживання ОСОБА_1 з померлим 11 жовтня 2012 року ОСОБА_3 однією сімєю за адресою: с. Серединка Чернігівського району Чернігівської області, вул. Садова, 3, з 2005 року більше пяти років до дня смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивач є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 11 жовтня 2012 року.

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3 відноситься:

- ? частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Серединка Чернігівського району Чернігівської області, вул. Садова, 3, та належала йому як голові колишнього колгоспного двору та ? частка даного будинку, яка належала йому як спадкоємцю за законом після смерті дружини, а отже, домоволодіння в цілому;

-земельна ділянка, площею 4,97 га в межах згідно з планом, що розташована на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 031173, виданого 06 лютого 2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 5 від 03 січня 2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 267;

- право на земельну частку (пай) в колективній власності СГАТ «Агрокомсинтез» розміром 5,86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), котре належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0305325, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 02 березня 2000 року за № 118, зареєстрованого 03 березня 2000 року за № 1249 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), про що свідчить довідка Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області .

Як вбачається з листа приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 26 жовтня 2017 року, видача свідоцтв на вказане вище нерухоме майно не є можливим, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та земельну частку (пай) та в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, в якому була б визначена частка спадкодавця на спірний будинок так як дане домоволодіння відносилося до господарства колгоспний двір.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ч.1 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сертифікат на земельну частку ( пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі ( на місцевості).

Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельний пай, виділений ОСОБА_3 в колективній власності, виданий Державний акт на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянки в натурі, яка може спадкуватись.

Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Доводи позивача про втрату виданого ОСОБА_3 Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0305325 та виданого ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 031173, учасниками судового розгляду не спростовуються.

Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача позивачу дублікатів правовстановлюючих документів, виданих ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які належали останнім за життя, є неможливою.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, а позовні вимоги - задоволенню.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1264, 1268, 1269, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться за адресою: с. Серединка, вул. Садова, будинок № 3, Чернігівського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2012 року, право на земельну частку (пай), площею 5,86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в колективній власності СГАТ «Агрокомсинтез», що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧН № 0305325, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №118 від 02 березня 2000 року, зареєстрованого 03 березня 2000 року за №1249 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2012 року, право власності на земельну ділянку (пай № 183), площею 4,97 га, з яких 3,38 га- рілля, 1,59 га- кормові угіддя, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧН № 031173, виданого 06 лютого 2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 5 від 3 січня 2003 року, розташованої на території Серединської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7