АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3757/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/204/К/17 Бондарєва О.І.
Категорія № 50 (І) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 року у справі ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_5є батьком третьої особи ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на 3 курсі денній формі Українського політехнічного технікуму та потребує у зв'язку із цим матеріального забезпечення. Позивач не має змоги самостійно утримувати сина, забезпечувати його всім необхідним для проживання та навчання. У зв'язку із тим, що Відповідач після повноліття дитини добровільно матеріальну допомогу не надає, просить суд стягнути на її користь на своє утримання аліменти щомісячно у розмірі ? частини від доходу ( заробітку) відповідача ОСОБА_4 до закінчення навчання.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), на період навчання сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 30.06.2017 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починючи стягнення з 28.07.2016 року.

Не погоджуючись із рішення суду відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду та ухвалення нового про зменшення розміру стягнутих аліментів до 1/10 частини.

Зокрема вважає, що судом не взято до уваги, що повнолітній син працює, перебуває на виробничій практиці за межами України у Польші та його годинний дохід перевищує заробіток відповідача, що підтверджується довідкою з місця навчання. Крім того, судом не враховано перебування на утриманні у відповідача дружини, яка хворіє та батьків похилого віку, а також наявність трьох непогашених кредитних договорів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно довідки Українського політехнічного технікуму №270 від 24.06.2016 року ОСОБА_5 навчається на 3 курсі Українського політехнічного технікуму, на машинобудівному відділенні денної форми навчання (а.с. 7).

ОСОБА_5 проживає із позивачем та перебуває у неї на утриманні, що підтверджується довідкою квартального комету №5 від 21.06.2016 р. (а.с.12).

Позивач ОСОБА_2працює у філії ТОВ "Тондо", на посаді спеціаліста з кадрів, у ТОВ "Тондо №1", на посаді начальника відділу кадрів та інспектором з кадрів у ТОВ "Тондо Інвест", що підтверджується довідками (а.с. 8-10). ЇЇ середньомісячний дохід складає 3752,66 грн

Згідно довідки Українського політехнічного технікуму №239 від 17.08.2016 року повнолітній ОСОБА_5, періодично перебуває на виробничій практиці на підприємстві республіки Польща відповідно до укладеного адміністрацією технікуму договору.

Згідно довідки про доходи ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" відповідач ОСОБА_4 працює у відділі ремонтного виробництва та отримує середню заробітну плату 8334,93 грн.(а.с.11).

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.ст. 198,199,200 СК України та дійшов висновку, що ОСОБА_5 у зв'язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати у розмірі 1/6 частини від заробітку ( доходу). Суд першої інстанції виходив з того, що вказаний розмір аліментів є достатнім для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Який може надавати відповідач..

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги відповідача в частині визначеного судом першої інстанції розміру стягнутих аліментів у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача такими, що не підлягають задоволенню.

Як видно з довідки про навчання ОСОБА_5навчається на 3 курсі Українського політехнічного технікуму, на машинобудівному відділенні.

Згідно договору доручення від 30 червня 2016 року укладеного між ТОВ «ХР Пауер» та ОСОБА_5 останньому доручено проводити роботу стосовно складання автомобільних елементів на період з 01.07.2016 по 31.07.2016р ( а.с.31). Зі сплатою за узгодженою ставкою 11,01 польських злотих на 1 годину ( а.с.31-33).

З довідки Українського політехнічного технікуму № 161 від 27.02.2017 року видно, що ОСОБА_5 перебував на виробничій практиці у період з 26 червня 2016 року по 29 листопада 2016 р. В теперішній час навчається на четвертому курсі денної форми.

Виходячи з розрахунку середньомісячного доходу відповідача ОСОБА_4, який становить 8334,93 грн., після відрахування стягнутих судом аліментів 1/6 частці, що в грошовому виразі становить 1389,15 грн., відповідачу залишиться 6945,77 грн., з урахуванням відсутності стипендії у ОСОБА_5, навчання його на денній формі, що виключає можливість працевлаштування, отримання доходу позивача щомісячно у розмірі 3752,66 грн. від праці на трьох підприємствах, сукупний дохід на кожного члена сім'ї позивача з урахуванням отриманих аліментів становить 2570,90 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі про отримання третьою особою заробітку від виробничої практики, який перевищує дохід відповідача, оскільки він не підтверджений належними та допустимим доказами. Третя особа в суді апеляційної інстанції пояснив, що працював він на виробничій практиці по 4 год. на день, з отриманих коштів з нього відраховувались кошти на житло та їжу. Матеріали справи не містять відомостей про кількість робочих годин у добу, витрати пов'язані із перебуванням за межами України на проживання та харчування, а також подорож до місця проходження виробничої практики, тому посилання відповідача про отримання повнолітнім сином значних коштів від проходження практики не знайшли свого підтвердження.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача в частині перебування на його утриманні батьків похилого віку, які потребують допомоги, тому що доказів матеріального становища батьків відповідача не надано.

Отже, на думку колегії суддів, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення поданої апеляційної скарги та залишення оскаржуваного рішення без мін відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

В.П. Зубакова