Справа № 404/1276/17
Номер провадження 2-о/404/102/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Чайка О.І. прокурора- Мельникової Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою лікаря-психіатра Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" про госпіталізацію недієздатного до психіатричного закладу ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" Кухарєв О.С. із заявою про госпіталізацію ОСОБА_2,1978 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до психотуберкульозного відділення Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" . Заява мотивована тим, що 27 лютого 2017 року черговим лікарем приймального відділення КЗ «КОПЛ» ОСОБА_3. був оглянутий громадянин ОСОБА_2 та зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у зв"язку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих- не усвідомлює нагальної необхідності довготривалого лікування відкритої форми туберкульозу легень; неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина ОСОБА_2, які надійшли від опікуна хворого ОСОБА_4. Комісія лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у складі: заступника головного лікаря з медичної частини Маслянко О.В., завідуючого відділення №7 Кухарєва О.С., лікаря-фтизіатра відділення №7 ОСОБА_6 прийняла рішення про доцільність госпіталізації громадянина ОСОБА_2 до психіатричного закладу, так як його обстеження і лікування можливе тільки в умовах стаціонару, згоду на яку неможливо мати, особа є недієздатною.

В судовому засіданні заявник заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор заяву також підтримала, просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу .

Цирфа А.В. в судовому засіданні та його опікун ОСОБА_4 щодо госпіталізації не заперечували.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, опікуна особи, щодо якої розглядається питання, пов"язане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, яка погодилась із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року роз"яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III "Про судоустрій України", з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2013 року визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним та встановлено над ним опіку; призначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Опікун недієздатного ОСОБА_4 звернулась до головного лікаря Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" Тарасенко О.І. із заявою щодо госпіталізації в примусовому порядку її брата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв"язку з погіршенням психічного стану та виявленим туберкульозом легень (відкрита форма) (а.с.11).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів від 27.02.2017 року, ОСОБА_2 страждає на психічний розлад: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Емоційно-вольовий дефект у особи, страждаючої легкою розумовою відсталістю. РифТБ(23/02-17) лівої легені (інфільтративний) Дестр-,МБТ+,М+,МГ+,Риф+,К ( в роботі) ГІСТо.Кат.4(РТБ), ког.1 (2017). Підставою для госпіталізації особи, визнаної недієздатною, в примусовому порядку є неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих- не усвідомлює нагальної необхідності довготривалого лікування відкритої форми туберкульозу легень

( а.с. 5 ). Зазначене беззаперечно знайшло своє підтвердження і в суді.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.02.2017 року страждає на психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, на даний час погіршився його стан, а відтак, суд вважає, що ОСОБА_2 потребує госпіталізації до психотуберкульозного відділення Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" . Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати недієздатного ОСОБА_2,1978 року народження до психотуберкульозного відділення Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда