Номер провадження 2/522/4092/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу зі спадкоємців, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу зі спадкоємців у розмірі 48500 грн., що еквівалентно 2600 дол. США.

На судовому засіданні 16.02.2017 р. позивач уточнив свій позов і просив стягнути з відповідачів 69680 грн.

Свій позов ОСОБА_1 мотивує тим, що у лютому 2012 року передав у борг ОСОБА_4, батьку відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 2600 доларів США. Вважаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 правонаступниками померлого ОСОБА_4 в частині боргу, позивач просив стягнути з останніх гривневий еквівалент позичених коштів.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали і просили задовольнити його в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату та час судового засідання була повідомлена у встановленому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника ОСОБА_3 вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В позовній заяві позивач зазначив, що в лютому 2012 року передав у борг ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2600 доларів США.

В підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надав розпису, без дати, в якій зазначено, що ОСОБА_1 позичив ОСОБА_4 завдаток 3000 т. доларів за нижню ділянку та 2600 доларів.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів, про це зазначено в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15.

Досліджуючи боргові розписки, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, зокрема, встановити чи видана розписка боржником, чи містить розписка істотні умови боргового документу сума боргу, валюта боргу, зобовязання позичальника повернути борг, дата повернення та дата отримання коштів.

Суд скептично ставиться до наданої позивачем розписи ОСОБА_4 так як вона складена з дефектом форми та змісту, а саме в розписці відсутнє зобовязання повернути борг, не зазначена валюта зобовязання, в ній відсутня дата її написання, відсутня дата повернення коштів, розписка написана не ОСОБА_5, а дружиною позивача, що остання підтвердила на судовому засіданні.

Покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не приймаються судом до уваги, так як ОСОБА_3 в особі її представника заперечує факт вчинення розписки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо -, відеозапису та іншими доказами.

Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Крім того, покази зазначених свідків протирічить позовній заяві ОСОБА_8 в якій зазначено, що кошти передавалися ОСОБА_4 в лютому 2012 року, в той час як свідки стверджували про передачу коштів ОСОБА_4 у квітні 2012 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, саме позивач повинен довести факт передачі коштів ОСОБА_4 Цього позивачем зроблено не було.

Не приймається судом до уваги і розписка відповідачів, так як вона також оспорюється, складена з дефектом форми без дати підписання, а у звязку з цим позовні вимоги позивача відповідними доказами не підтверджені.

При прийнятті рішення суд враховує і ту обставину, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.09.13 року по цивільній справі №1512/12054/2012 встановлений факт проживання з січня 2007 року по 1 липня 2012 року однією сімєю, не перебуваючи у шлюбі між собою, або іншому шлюбі ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (померлого 01.07.12 року), а також визнано автомобіль „RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний 21.02.12 р. ОСОБА_5 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та за останньою визнано право власності на ? частину зазначеного автомобіля.

Члени сімї ОСОБА_4 та ОСОБА_9 мають не тільки спільні права на набуте майно, але й несуть спільні обовязки по поверненню коштів. Таким чином, позовні вимоги повинні бути заявлені і до ОСОБА_9, що позивачем зроблено не було.

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення коштів з відповідачів.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача і судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 60, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_9 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу зі спадкоємців відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_6. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 16.02.2017