Справа № 274/3729/16-ц
провадження № 2/0274/148/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" березня 2017 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,
за участю секретаря Соломянюк Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 23 липня 2014 року між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусам Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_4
Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 23 липня 2014 року вона, її син, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір довічного утримання, за яким передали у власність відповідачці квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зобовязалася забезпечувати її житлом, продуктами харчування, одягом, взуттям, належним медичним обслуговуванням.
Відповідачка умови договору довічного утримання не виконує. Відразу після укладення договору зникла.
У судовому засіданні представник позивачки, адвокат ОСОБА_5 позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив додатково, що ОСОБА_3 це син позивачки. Він помер. Свідоцтва про смерть не може надати.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв до суду не направляла, позов не оспорила.
Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді.
Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Встановлено, що 23 липня 2014 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусам Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_4
За умовами договору ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 зобовязалася відповідно до пунктів 4,5 договору забезпечувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, зберегли в їхньому безкоштовному довічному користуванні вказаний будинок. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі мінімальної заробітної плати ( а.с. 5).
Відповідно до статті 744 ЦК У країни за договоромдовічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартируабо їх частину, інше нерухоме майноабо рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Згідно зі статтею 755 ЦК Українидоговір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за договором незалежно від його вини.
Відповідно до положень статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду)у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власностіна майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 цього Кодексу).
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона як соціальний працівник надає допомогу ОСОБА_2 Вона їй інколи готує їжу, купує продукти харчування, ліки. ОСОБА_2 не доглядає за ОСОБА_3. Вона її там ніколи не бачила. Зі слів ОСОБА_3 знає, що вона разом з сином, підписала договір за яким квартира перейшла у власність ОСОБА_2. ОСОБА_3 син позивачки. Він помер рік тому. ОСОБА_2 падчерка ОСОБА_3
Свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8, сусіди позивачки, кожна суду показали, що ОСОБА_2 ніякої допомоги ОСОБА_1 не надає. Вони взагалі ніколи не бачили, щоб ОСОБА_2 відвідувала ОСОБА_1. Та проживає одна.
Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачкою доведено факт невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання.
Згідно з частини другої статті 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Відповідачка не скористалася своїм правом зявитися до суду чи спрямувати свого представника та не довела факту належного виконання нею умов договору, зокрема надання належного догляду, необхідної допомоги, харчування позивачці.
А тому, через невиконання умов договору довічного утримання, договір укладений між позивачкою та відповідачкою слід розірвати.
У задоволенні позову в частині розірвання договору довічного утримання, укладеного 23 липня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суд відмовляє, виходячи з такого.
Відповідно до статті 757 ЦК України майно, що належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, зокрема майно, що належить подружжю, може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду). У разі смерті одного із співвласників майна, що було відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду), обсяг зобов'язання набувача відповідно зменшується.
Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача ( стаття 755 ЦК України).
Відповідно до свідоцтва про право власності від 17.10.2005 та витягу про реєстрацію права власності від 23.11.2005, квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в рівних частках кожному.
Тобто, кожен з відчужувачів передав ОСОБА_2 у власність належну йому ? частку квартири взамін забезпечення харчуванням, одягом, належним доглядом зі сторони ОСОБА_2
Оскільки у разі розірвання договору, відчужував набуває право власностіна майно, яке було передане, і має право вимагати його повернення, - ОСОБА_1 наділена лише правом вимагати розірвання договору в частині, що стосується її майна.
ОСОБА_3 з позовом про розірвання договору довічного утримання, з підстав невиконання набувачем умов договору, не звертався. З пояснень представника позивача та показань свідків встановлено, що ОСОБА_3 помер.
Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 551,2 грн., від сплати якого позивачка була звільнена при звернення до суду.
Керуючись статтями 10,11,57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Договір довічного утримання, укладений 23 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусам Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований у реєстрі № 447, розірвати.
У задоволені позову, в частині розірвання договору довічного утримання від 23 липня 2014 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусам Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований у реєстрі № 447 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,2 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення, а позивачкою у той же строк, - з дня отримання копії рішення

Заочне рішення може бути переглянуте Бердичівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя -