РІШЕННЯ

іменем України

"07" березня 2017 р. 145/1094/16-ц

2/145/37/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участі позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Україна" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

встановив:

Позивачі звернулись до суду із позовами, в яких вказують, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2.1031 га на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району, кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданий 20 червня 2007 р.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2.1047 га на території Великовулизької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_4, його право власності на дану нерухомість посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданий 20 червня 2007 р.

ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 2.1031 га на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району, кадастровий номер НОМЕР_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданого 28 вересня 2009 року. Цільове призначення належних їм земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Земельні ділянки перебувають в оренді у відповідача. Належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки перебувають в оренді у відповідача з 25.06 2007 року на підставі договорів оренди № 103 та 105, укладених 25.05.2007 року, а земельна ділянка ОСОБА_3 перебуває в оренді у відповідача з 20.12.2008 року на підставі договору оренди земельної ділянки № 124, від 20.12. 2008 року.

В укладених з ними договорах відсутні істотні умови договору оренди, а саме: кадастрові номера земельних ділянок, строк дії договору.

Просять договори оренди земельних ділянок (паїв) укладені між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та підприємством "Агро- Інвест Україна" 26 червня 2007 року та договір оренди земельної ділянки (паю) укладеного 20.12. 2008 року між ОСОБА_3 та відповідачем «Агро-Інвест Україна» визнати недійсними.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали із підстав зазначених в позові, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_3 визнає, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнав.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається в письмовій формі.

Згідно ст 15 ЗУ «Про оренду землі», яка визначає істотні умови договору, такими умовами договору оренди є кадастровий номер земельної ділянки, місце її розташування та розмір, строк дії договору оренди, розмір орендної плати, порядок та строки її виплати, перегляд розміру орендної плати.

Статтею 15 ЗУ «Про оренду землі» передбачена реєстрація договору оренди в органах реєстрації права оренди (в ред. ст на час укладення договору).

Відповідно до ч.1 ст 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів Закону України «Про оренду землі» є предмет договору, строк дії договору, кадастровий номер земельних ділянок, їх площа та розташування.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є, в тому числі і умови, що визначені законом як істотні.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2.1031 га на території Великовулизької сільської ради Тиврівського району, кадастровий номер НОМЕР_1, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_6, виданий 20 червня 2007 р. (а.с. 5).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2.1047 га на території Великовулизької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_4, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 20 червня 2007 р. (а.с.6)

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,1031 на території Великовулизької сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_5, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 28 вересня 2009 року (а.с.7)

В укладених з позивачами договорах відсутні істотні умови договору оренди, а саме кадастрові номера земельних ділянок.

Крім того, всупереч ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі», якою передбачено, що стороною за ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди є орендодавець, а у розділі 23 договорів оренди землі вказано, що жодна із сторін не несе за це відповідальності, що суттєво порушує права орендодавця.

Ч.2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

.Також акти прийому-передачі в оренду належних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок складені 25.05.2007 року, тобто до отримання ними державних актів на права власності на земельні ділянки, а договори датовані 25.06.07, тобто після складання акту прийому-передачі. В договорах оренди вказана площа земельних ділянок, а договори № 103 та 105 є договорами земельних часток (паїв). В актах приймання-передачі в оренду належних їм земельних ділянок вказана не площа земельних ділянок, а розмір земельних часток ( паїв). Фактично земельні ділянки в оренду не передавалися, а передавалися земельні частки (паї), Земельні ділянки і земельні частки (паї) це різні предмети договорів оренди.

Аналогічна ситуація із договором оренди земельної частки (паю), на яку мала право ОСОБА_3. Між нею та відповідачем укладений 20.12.2008 року договір земельної частки (паю). В тексті самого договору значиться, що предметом договору є земельна ділянка, однак її розмір та кадастровий номер не вказані. В акті приймання-передачі в оренду земельної частки (паю) в графі розмір земельної частки (паю) вказаний розмір земельної ділянки, а в п. 1 акту розмір земельної ділянки, кадастровий номер та її місце розташування не вказані. Крім того, реєстрація договору оренди в органах реєстрації права оренди не проведена, що не заперечується сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 -215 ЦПК України ст.ст.3,15,16, 203, 215, 638, 792 ЦК України, ст.15 ЗУ «Про оренду землі»,

вирішив:

Позови задоволити повністю.

Визнати недійсними договори оренди земельних ділянок (паїв) укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_1 та підприємством "Агро-Інвест Україна" 26 червня 2007 року та договір оренди земельної ділянки (паю), укладений 20.12.2008 року між ОСОБА_3 та «Агро-Інвест Україна».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.