РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Лук»янової Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дітей: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по їх вихованню та не забезпечує їм належних умов проживання. Крім того, вони не дійшли згоди щодо їх місця проживання

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на відсутність спору щодо місця проживання дітей.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 17 листопада 2014 року. За час шлюбу 8 липня 2007 року в них народилась донька Анастасія, а 25 квітня 2010 року син ОСОБА_5.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 157 ч. ч. 1-3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 160 ч. 1 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до вимог ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Як зясовано судом, донька Анастасія та син ОСОБА_5 разом з матірю ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, на даний час вони проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, власником якої є позивач. Спору щодо місця проживання дітей судом не встановлено, що також підтверджується і висноком служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 14 грудня 2016 року №01-34-2344/16.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 157 ч. ч. 1-3, 160 ч. 1, 161 ч. 1 СК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

02.03.2017