ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/74/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Дарницькому РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2/753/1117/13 від 21.03.2014 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 77 386,20 дол. США, пені у розмірі 98 960, 63 грн., 3% річних у розмірі 32 956,26 грн. Вказує, що попри існуючу заборгованість за даним виконавчим листом старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малівською Н.І. 22.06.2016 року винесено постанову у ВП № 49956994 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві при винесенні постанови про повернення виконавчого документа неправомірними з огляду на те, що державний виконавець не здійснив заходів щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, не провів ретельної перевірки щодо майнового стану відповідача. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малівської Н.І., скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Старший державний виконавець Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малівська Н.І. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не зверталася, вимогу суду надати прошиту та пронумеровану копію виконавчого провадження не виконала.

Оскільки неявка скаржника та державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутністю.

Судом встановлено, що на виконанні у Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2/753/1117/13 від 21.03.2014 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 77 386,20 дол. США, пені у розмірі 98 960, 63 грн., 3% річних у розмірі 32 956,26 грн.

З матеріалів скарги вбачається, що 22.06.2016 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову у ВП № 49956994 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено, що згідно відповіді УДАІ м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно акта державного виконавця рухомого майна, яке належить боржнику - не виявлено. Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відомості на боржника відсутні. Згідно відповіді УПФУ боржник на обліку не перебуває та пенсії не отримує. Згідно відповіді ДПС України інформація про джерела отримання доходів боржника відсутня, боржник на обліку в органах ДПС не перебуває та відкритих рахунків немає. (а.с.7).

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів, так як достатньо було б не виконати протягом шести місяців виконавчий документ і стягувач за таким виконавчим документом був би звільнений від майнових зобов'язань. Такий підхід взагалі унеможливив би стягувачу за виконавчим документом стягнути кошти, які боржник по виконавчим документам зобов'язаний сплатити, що є неприпустим у правовій державі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно по п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві по виконанню виконавчого листа № 2/753/1117/13 від 21.03.2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було вчинено всіх необхідних заходів для стягнення суми заборгованості з боржника на користь стягувача, не виконано всіх можливих, передбачених вимогами законодавства дій щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу у ВП № 49956994. Будь-яких належних доказів, що під час виконання виконавчого документу державним виконавцем було здійснено всі необхідні дії суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни.

Керуючись ст. 124 Конституції України , ст.ст. 11, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. щодо винесення постанови від 22.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП № 49956994 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними та скасувати постанову від 22.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 49956994 за виконавчим листом № 2/753/1117/13, виданим Дарницьким районим судом м Києва 21.03.2014 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 77 386,20 дол. США, пені у розмірі 98 960, 63 грн., 3% річних у розмірі 32 956,26 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА