Справа № 266/4024/16-ц
Провадженя№ 2/266/200/17
13 лютого 2017 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Сараєва І.А., за участі секретаря Нетреба О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 16 червня 1957 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Як сімя вони разом ніколи не проживали, спільного бюджету вони не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про поділ майна не виникає. Просить шлюб розірвати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася надавши заяву, в якій просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 434146, виданого повторно Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 16.06.1957 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №266.
Від сумісного мешкання не мають дітей.
Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 1957 року, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.
Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 551,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.10, 212-215, 224- 226 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 16.06.1957 року, актовий запис № 266 розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Коновалова».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: Сараєв І. А.