РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря Бондар С.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи його тим, що 11 жовтня 2005 року між ним та Жмеринською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Содулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області землі водного фонду Жмеринського району площею 10,3996 га, строком на 25 років. З того часу він користується земельною ділянкою та сплачує орендну плату. Фактично він використовує дану земельну ділянку як ставок для розведення риби. Для нормальної діяльності виробничого процесу він використовує та підтримує в належному стані гідровузол ставка. В процесі діяльності виявилося, що фактична площа земельної ділянки є меншою ніж вказано в договорі, а тому 30 липня 2016 року було переукладено договір оренди землі з конкретною визначеністю площі земельної ділянки, яка складає 4,8493 га, з яких 1,6352 га під сіножаттям, 0,1016 га під гідротехнічними спорудами, 1,9389 га рілля, 0,2313 га яри, 1,5973 га заболочені землі, 0,0460 га дороги. В 2016 році ним замовлено та виготовлено технічну документацію обстеження та паспортизація технічного стану гідровузла ставка без назви, яким він користується шляхом проведення ремонту та побудови шлюзового стоку, розташованого за межами с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області та відповідно проведеного його оцінку, вартість гідровузла станом на 24 червня 2016 року становить 54691 грн. Даний гідровузол (гребля) було відновлено за його кошти та ним він користується на протязі 12 років. Дана технічна споруда не має власника та не рахується на балансі сільської ради. А тому вважає, що він набув право власності на гідровузол за набувальною давністю. Відповідно до договору оренди земельної ділянки йому передано в оренду земельну ділянку для господарської діяльності, про гідровузол в договорі не йдеться. При зверненні до сільської ради для вирішення питання про власність на даний обєкт, питання не було вирішено, тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на технічну споруду гідровузол ставка площею 4,8493 га, розташованого за адресою с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області, що на території Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, за набувальною давністю.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, 11 жовтня 2005 року ОСОБА_1 уклав зі Жмеринською районною державною адміністрацією договір оренди землі водного фонду строком на 25 років з цільовим призначенням для риборозведення та вирощування товарної риби на території Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. В оренду передано земельну ділянку водного фонду загальною площею 10,3996 га та обємом води 29094 м? (а.с. 87-92)

Розпорядженням Жмеринської районної державної адміністрації №434 від 10 жовтня 2005 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду з водним обєктом для надання в оренду ОСОБА_1 на території Стодулецької сільської ради. (а.с. 93)

Розпорядженням Жмеринської районної державної адміністрації №192 від 22 квітня 2011 року продовжено термін дії договору земельної ділянки водного фонду ОСОБА_1, загальною площею 10,3996 га, в тому числі: водна поверхня 4,8493 га, рілля 1,9389 га, сіножатті 1,6352 га, дороги 0,046 га, гідроспоруда 0,1014 га, болото 1,5973 га, штучні 0,2313 га на території Стодулецької сільської ради для рибогосподарських потреб. (а.с. 94)

Договором оренди земельної ділянки водного фонду від 23 травня 2011 року (а.с. 103-108), укладеним між Жмеринською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 терміном дії на 5 років з 22 квітня 2011 року по 21 квітня 2016 року, позивачу передано в оренду земельну ділянку водного фонду загальною площею 10,3996 га в т.ч. водна поверхня ставка 4,8493 га, рілля 1,9389 га, сіножатті 1,6352 га, дороги 0,046 га, гідроспоруда 0,1014 га, під штучними 0,2313 га, болото 1,5973 га та обємом води 29094 кв.м із земель Стодулецької сільської ради.

Договором оренди водного обєкта (ставка) (а.с. 95-102), погодженим Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг, укладеним між Жмеринською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1, орендодавець передав в оренду водний обєкт (ставок), який знаходиться в басейні річки загальнодержавного значення Рів на території Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, площею водного дзеркала 4,8493 га, строком до 21 квітня 2016 року для рибогосподарських потреб.

З того часу позивач використовує технічну споруду гідровузол ставка, що розташована за межами с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області на території Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Він безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном, як своїм власним, тобто фактично став його власником. Постійно доглядає за ними, утримує, проводить ремонтні роботи.

Розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації №289 від 26 квітня 2016 року вирішено поновити з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки водного фонду від 23 травня 2011 року, зареєстрований 27 червня 2013 року за №06215. (а.с. 109)

02 грудня 2016 року позивач уклав договір №521086000-1 оренди водного обєкта (а.с. 6-13, 110-123), відповідно до якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування водний обєкт для рибогосподарських потреб ставок площею 4,8493 га, розташований за межами с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області, р. Думка ліва притока р. Рів (басейн р. Південний Буг). Обєктом оренди є вода - водний простір водного обєкта 35,0 тис. кв. м; 4,8493 га, земельна ділянка під водним обєктом 4,8493 га, сіножаті 1,6352 га, під гідротехнічними спорудами 0,1016 га, рілля 1,9389га, яри 0,2313 га, низинні заболочені землі 1,5973 га, під дорогами 0,0460 га, кадастровий номер :05:002:0002. У межах обєкта оренди розміщена гідротехнічна споруда. До складу гідровузла водного обєкта входять: гребля глуха земляна, низьконапірна; матеріал суглинисті грунти; шириною по гребеню 3…4 м, довжиною 220 м, максимальною висотою 2,45м. водоскидна споруда відкритий шлюз-регулятор; матеріал залізобетон, деревяні затвори, метал; вид регулювання затвори щитові. Гребінь греблі непроїзний. Обєкт оренди не передається разом із гідроспорудою. Договір укладено на 20 років.

Згідно з довідкою Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 126 від 07 лютого 2017 року, гідроспоруда, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Рожепи на балансі сільської ради не рахується. (а.с. 5).

Ринкова вартість обєкту, а саме гідровузла ставка без назви розташованого за межами с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області станом на 24 червня 2016 року, без урахування ПДВ становить 54691 грн. (а.с. 41-56)

Позивачем виготовлено технічний паспорт на вказану гідроспоруду. (а.с. 68-82)

З огляду на ст. 344 Цивільного кодексу України позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна, а відповідачем є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 344 Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Майно - гідротехнічні споруди, щодо яких заявлений позов, відповідає визначеним законом критеріям (ознакам, властивостям) нерухомого майна.

Разом з тим, відповідно до Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; (Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (внаслідок шахрайства тощо).

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

В п.11 вищевказаної Постанови вказано, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Відповідно до п. п.13, 14 Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. 16 ЦК, а також частини 4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

За ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина перша статті 181). Ці обєкти розташовані на земельній ділянці та нерозривно повязані з землею, тобто вони не можуть існувати без землі; переміщення зазначених обєктів є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

ЦК України поділяє нерухоме майно на житлові будинки, будівлі, споруди тощо (частина друга статті 331).

Виходячи з аналізу чинного законодавства, такий обєкт як гідровузол ставка належить до гідротехнічних споруд (Методика обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затверджена наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури від 19 грудня 1995 року № 252, зареєстрований в Міністерстві юстиції 21 грудня 1995 року за №466/1002). Є спорудою, призначеною для використання водних ресурсів, для боротьби з шкідливим впливом вод, захистом земель від водної та вітрової ерозій, інших негативних процесів.

Отже, такий обєкт як гідровузол ставка є нерухомим майном, оскільки він нерозривно повязаний з землею та його переміщення в інше місце може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру.

Методика обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, яка затверджена наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури № 252 від 19 грудня 1995 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за № 466/1002 призначена для забезпечення комплексу робіт, що виконуються при обстеженні і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного транспортування і складування промислових відходів та поширюється на всі споруди незалежно від відомчої належності та виду власності.

Пунктом 1.9.18 Методики встановлено, що гідротехнічні споруди, це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувачі промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Відповідно до пункту 3.3 Методики під час обстеження та паспортизації перевірці підлягають: оснащеність споруд засобами вимірювань; стан споруди; організація експлуатації споруди; виконання заходів щодо ремонту; стан технічної документації; виконання заходів щодо забезпечення надійності; засоби охорони навколишнього природного середовища.

Згідно вимог Закону України від 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", саме державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, здійснена відповідно до заяви власника і правовстановлюючого документа, є офіційним підтвердженням Державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно, що супроводжується внесенням відомостей у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно і їх обмежень.

Так, ч.1 п.5 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться органами Міністерства юстиції України.

Так, ч.1 п.5 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено як правовстановлюючий документ, рішення суду, що набрали законної сили, про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, як видно з вищевказаного, для реалізації в повному обсязі його права, право власності на вище вказану гідротехнічну споруду необхідно отримати правовстановлюючі документи, яким, відповідно до законодавства, є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 174, 130 ЦПК України, ст. 344 ЦК України

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право приватної власності за набувальною давністю на технічну споруду гідровузол ставка площею 4,8493 га, що розташована за межами с. Рожепи Жмеринського району Вінницької області на території Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області на протязі десяти днів з моменту отримання його копії через Жмеринський міськрайонний суд.

Головуючий К. Шепель