Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2017 Справа №1915/20101/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності відповідача на 1/6 частки житлового будинку №1 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: вул.Л.Українки, с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області та визнання за нею права власності на дане спірне майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що між нею та відповідачем, як співвласниками спірного будинковолодіння, постійно виникають суперечки з приводу права на спірне майно, відповідач не здійснює догляд за майном, не проживає в ньому, взагалі усунувся від будь яких розмов щодо узгодження проведення ремонтних робіт, що загрожує цілісності будинку в цілому; при цьому частка відповідача в майні є незначною, спільне користування часткою будинку є неможливим та припинення права власності відповідача не завдасть йому істотної шкоди, оскільки неодноразово заявляв про компенсацію йому вартості спірної частки в майні. Оскільки вартість спірного майна, в сумі 62991 грн. нею внесено на депозитних рахунок суду з метою компенсації втрат від припинення права власності просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з зазначених у позові підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та незаперечує проти їх задоволення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 є власником 5/6 частин, житлового будинку № 1 по вул. Л.Українки в с. Товстолуг Тернопільського р-ну Тернопільської обл. згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 20.09.2011 року державним нотаріусом Тернопільської державної нотаріальної контори та на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 вересня 2012 року (справа №2-9323/11).

ОСОБА_2 є власником 1/6 частини житлового будинку № 1 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: вул.Л.Українки, с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 вересня 2012 року (справа №2-9323/11) та додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року (справа №607/15694/13-ц).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами позивач ОСОБА_1 проживає в житловому будинку № 1 по вул. Л.Українки в с. Товстолуг Тернопільського р-ну Тернопільської обл. з 2000 року, та зареєстрована за даною адресою з 20.04.2010 року, а відповідач ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та зареєстрований в кв. №79, по вул. К. Савури, 8 в м. Тернополі.

Крім того в ході судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не здійснює догляд за належною йому часткою в будинковолодінні №1, що знаходиться по вул. Л.Українки в с. Товстолуг Тернопільського р-ну Тернопільської обл., не проживає в ньому не приймає участі у його утриманні і збереженні, не надає будь-якої допомоги у проведенні цих робіт, також має намір власну частку в майні продати, однак його не влаштовує запропонована позивачем ціна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою (ч.1 ст. 358 ЦК України). Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 15 травня 2013 року при розгляді справи № 6-37цс13, для припинення права особи на частку у спільному майні, необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №266/15-22 виготовленого 08.10.2015 року експертом ТВ КНДІСЕ ОСОБА_4, визначено, що дійсна (ринкова) вартість 1/6 частини житлового будинку № 1 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: вул.Л.Українки, с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, що належить ОСОБА_5 становить 62991 грн. На замовлення ОСОБА_1 17.05.2016 року експертами-рецензентами ТВ КНДІСЕ ОСОБА_6, ОСОБА_7 на Висновок судової будівельно-технічної експертизи №266/15-22 виготовленого 08.10.2015 року експертом ТВ КНДІСЕ ОСОБА_4, складено рецензію згідно якої наданий на рецензування висновок складений вірно, однак має деякі недоліки щодо оформлення, які не впливають на результати досліджень. Вартість спірного майна, в сумі 62991 грн., з метою компенсації втрат від припинення права власності, стороною позивача внесено на р.р.3454 Територіального управління ДСА України у Тернопільській області МФО 820172 код одержувача 26198838 банк одержувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, що стверджується квитанцією №к23/5/29 від 05.02.2013 року, що видана відділенням №1923 ПАТ КБ «Надра» та квитанцією 0.0.712714885.1 виданою 22.02.2017 року відділенням №3 ТФ ПАТ КБ «ПриватБанк». Разом з тим, згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді справи № 6-68ЦС14, відповідно до норми статті 365 ЦК України, зокрема пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Суд зазначає, що істотною є шкода, що виражена для особи у значних втратах як майнового, так і немайнового характеру (морального, психологічного, тощо); у значних негативних наслідках, що можуть накласти відбиток на все наступне життя людини (розрив родинних звязків, руйнація відчуття домівки, втрата певних сімейних цінностей, реліквій, розрив напрацьованих на даному місці звязків з друзями, іншими людьми, тощо). Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адесою АДРЕСА_1, однак фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову строною відповідача, суд приходить до висновку, про відсутність обставин заподіяння відповідачу ОСОБА_2 істотної шкоди припиненням права його власності на частку в спірному майні, а тому вважає, що позов слід задовольнити, а саме припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину житлового будинку №1 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: вул.Л.Українки, с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області компенсувавши йому вартість частки в майні в сумі 62991 грн. за рахунок коштів, попередньо внесених ОСОБА_1 на р.р.3454 Територіального управління ДСА України та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину зазначеного будинководіння, яка належала ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 213 ЦПК України, ст. 316, 328, 365 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину житлового будинку №1 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: вул.Л.Українки, с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку №1 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: вул.Л.Українки, с.Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8