Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Кредобанк» на рішення Здолбунівського районного суду від 18 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості та пені за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Здолбунівського районного суду від 18 жовтня 2016 року у позові ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості та пені за кредитним договором - відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач покликався на його незаконність і необґрунтованість через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального і матеріального права.

На її обґрунтування зазначав про помилкове незастосування судом першої інстанції п 5.8, 5.9 Кредитного договору та ст.1050 ЦК України, оскільки кредитним договором встановлено обовязок відповідача повертати кредит частинами, однак відповідачем було допущено прострочення повернення чергової частини кредиту, в звязку з чим ПАТ «Кредобанк» має всі правові підстави вимагати від відповідача дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати процентів.

Не погоджується з тим, що в спірному рішенні зазначено про погашення відповідачем заборгованості відповідно до графіка сплати кредиту, оскільки з моменту подання позовної заяви до суду та до винесення рішення по справі відповідачем 07 жовтня 2016 року було здійснено одну оплату в розмірі 850 грн. в рахунок погашення боргу, а всі інші оплати, що були здійснені до подання позовної заяви були враховані в розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором..

Звертав увагу, що з березня 2015 року відповідач припинив сплачувати основну суму кредиту, з червня 2016 року відсотки, а з липня 2016 року комісію за адміністрування кредиту, та лише 07 жовтня 2016 року було здійснено оплату в розмірі 850 грн., а отже не можна вважати, що відповідач належним чином виконує свої боргові зобовязання

З цих підстав просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором №43407-OWNCASH від 10 жовтня 2014 року в розмірі 10102,34 грн.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 подав заяву та просив апеляційну скаргу розглянути без його участі.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязання перед банком виконує в повному обсязі, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №43407-OWNCASH згідно, якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 549,54 грн., строком до 09 жовтня 2017 року під 9,99%. Відповідно до п. 2.7 Кредитного договору для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок №286.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Взяті на себе зобовязання згідно Кредитного договору, щодо надання відповідачу кредиту, банком були виконанні в повному обсязі, що стверджується меморіальними ордерами: меморіальний ордер №32756444 від 10.10.2014 року меморіальний ордер №32759160 від 10.10.2014 року.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Свої зобовязання перед банком позичальник належно не виконував та порушував строки платежів встановлених кредитним договором.

18 січня 2016 року банк надіслав ОСОБА_2 вимогу про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, яка залишилась без виконання.(а.с.9).

Станом на 14.07.2016 року відповідач мав заборгованість перед банком в сумі 10952,34 грн.

- 9 527,90 грн. неповернута сума кредиту;

- 160,93 грн. прострочені відсотки;

- 368,82 грн. прострочена комісія за адміністрування кредиту;

- 894,69 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошового зобовязання;

Як вбачається з наданих відповідачем копій квитанцій про щомісячне погашення кредиту, на які посилався місцевий суд, як на підставу відмови в позові (а.с.37-52) оплати здійснені з порушенням розміру та графіку платежів та до 14.07.2016 року, тобто всі вони враховані.

7 жовтня 2016 року відповідач сплатив ще 850 грн., а тому позивач просить в апеляційній скарзі стягнути з ОСОБА_2 з врахуванням цієї оплати 10102,34 грн. та судові витрати.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки належним чином свої зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором не виконав, то виникла сума заборгованості підлягає до стягнення з нього на користь банку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь банку підлягають стягненню понесені ним судові витрати (1378+1515,8) грн. (а.с.5,67).

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313-314, 316, 317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргуПАТ «Кредобанк» задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 18 жовтня 2016 року скасувати.

Позов ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості та пені за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» 10102,34 грн. та судові витрати 2893,8 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_3