Справа № 202/3148/15-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду (заінтересовані особи: Дніпропетровська міська рада, Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2 підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради), -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 8 вересня 2015 року з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради стягнуто на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 43734 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Виконати зазначене рішення не виявляється можливим, оскільки юридична особа боржник знаходиться в стані припинення та відсутнє майно і кошти на рахунках, на які можливо звернути стягнення.

За цих підстав ОСОБА_1 просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 43734 грн. 90 коп. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн. з Дніпропетровської міської ради та Департаменту житлового господарства, які є головними розпорядниками бюджетних коштів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заяву підтримав, у подальшому в судове засідання не з'явився.

Представник Дніпровської міської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що юридична особа - боржник не припинена та заявником не надано доказів неможливості виконання рішення суду. Крім того, притягнення до участі у виконавчому провадженні іншої особи як боржника не є зміною способу і порядку виконання рішення суду. Вважала, що права позивача міською радою порушені не були та законні підстави для стягнення коштів з інших осіб - міської ради та Департаменту житлового господарства відсутні. Просила в задоволенні заяви відмовити, в подальшому в судове засідання не зявилася.

Представники Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради та Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час і місце судового розгляду.

Суд, вивчивши обставини, викладені у заяві та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 8 вересня 2015 року по справі № 202/3148/15-ц стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 грудня 2014 року по 8 вересня 2015 року в розмірі 43734 грн. 90 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

На підставі вказаного рішення 28 вересня 2015 року був виданий виконавчий лист, за яким 22 лютого 2016 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 50216098.

До теперішнього часу рішення суду не виконано.

Відповідно до статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 2 статті 373 ЦПК України також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Стаття 373 ЦПК України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим чи ускладнюють його.

Між тим, заявником не було надано суду достатніх доказів наявності обставин, що роблять неможливим чи ускладнюють виконання рішення суду від 8 вересня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 50216098, відкритого державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа № 202/3148/15-ц, державним виконавцем не було вжито повного обсягу заходів, направлених на виконання судового рішення. Так, державним виконавцем були винесені лише постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на рахунках у банківських установах - ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Дані про те, що державним виконавцем вчинялися інші виконавчі дії з метою виконання рішення суду відсутні.

Отже, матеріали виконавчого провадження не містять об'єктивних даних неможливості виконання судового рішення.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 фактично ставить питання не про встановлення або зміну способу і порядку виконання судового рішення, а про стягнення раніше присуджених сум з інших юридичних осіб - Дніпропетровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради.

В той час як боржник ОСОБА_2 підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради є самостійною юридичною особою, яка на даний час не ліквідована.

Суд враховує, що Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради взагалі не приймав участі у цивільній справі, позовних вимог до нього позивач не заявляв, а тому він не може набути статусу боржника.

Отже, законні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду шляхом проведення заміни боржника відсутні.

Суд вважає, що заявником не доведено існування обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209-210, 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду (заінтересовані особи: Дніпропетровська міська рада, Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2 підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 21» Дніпропетровської міської ради) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко