УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2006 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У квітні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від від 15 листопада 2006 року у зазначеній цивільній справі, посилаючись на те, що копію рішення суду першої інстанції він отримав 24 січня 2007 року. Однак строк подачі заяви про перегляд заочного рішення пропустив у зв'язку зі значним погіршенням стану його здоров'я. Зокрема, у нього було виявлено проблеми із серцем та судинами, цукровий діабет, варикозну хворобу.

Також він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, 15 лютого 2016 року йому довічно встановлено ІІ групу інвалідності.

Враховуючи викладені обставини, просив його заяву задовольнити та переглянути заочне рішення від 15 листопада 2006 року.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 5 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_5 про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2006 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу про поновлення йому строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2006 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 73 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, правильно погодився із висновком міського суду про те, що зазначені ОСОБА_5 причини пропуску строку, передбаченого ч. 2 ст. 228 ЦПК України, не можуть бути визнані поважними.

Колегія погоджується з таким висновком.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Олександр Шевченко проти України» (2007) та «Пономарьов проти України» (2008) зазначив, що вирішення питання про поновлення процесуального строку перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Крім того, поновлюючи строк зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду, суди не повинні мати на меті лише перегляд та нове вирішення справи, оскільки будуть порушені принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції.

Вказані заявником причини, а саме: значне погіршення стану здоров'я, та додані на їх підтвердження медичні довідки не свідчать про об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі ним заяви про перегляд заочного рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2006 року у період із 25 січня 2007 року по 5 лютого 2007 року.

При цьому колегія суддів враховує тривалість строку - більше 9 років, протягом якого ОСОБА_5 не вживав ніяких заходів для перегляду в установленому законом порядку рішення, з яким він не погоджується.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми процесуального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про залишення без змін ухвали місцевого суду, якою відмовлено у поновленні строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик