Справа № 366/1687/16-ц Головуючий у І інстанції Гончарук О. П.
Провадження № 22-ц/780/2552/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 23.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Приходька К.П.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Іванківського району Київської області на рішення Іванківського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Іванківської районної спілки споживчих товариств про визнання правочину дійсними, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 24 липня 2008 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будівлі магазину ТПП, в с. Медвин Іванківського району Київської області за ціною 15 000 грн. Повна ціна придбаного майна позивачем була внесена до каси продавця 14.08.2008 року. Предмет договору фактично був продавцем переданий в день укладення договору на підставі акта прийому-передачі приміщення магазину, який з дня придбання і до цього часу використовується позивачем. За заявою позивача ОСОБА_2 сільською радою присвоєно номер № 45А на будівлю магазину по вул. Лісовій в с. Медвин. За результатами обмірів у 2015 році площа магазину становить 85, 2 кв.м. Далі позивач зазначив, що при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами не було дотримано вимоги про обов'язкове нотаріальне посвідчення договору з вини відповідача, в розпорядженні якого на час укладення договору були відсутні належні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості, що став предметом договору, тому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі магазину, укладений 24.07.2008 року між ним як покупцем та Іванківською РССТ як продавцем, що розташований по вул. Лісова, 45а в с. Медвин Іванківського району Київської області та визнати за ним право власності на вказане майно.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року позов задоволено.

У березні 2017 року Броварська місцева прокуратура Київської області в інтересах держави в особі Страхопільської сільської ради Іванківського району Київської області подала апеляційну скаргу на дане рішення, посилаючись на те, що надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюють органи місцевого самоврядування і тільки власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі і споруди. Оскільки ОСОБА_2 сільська рада не приймала участі у справі не була до неї залучена, даним рішенням суд фактично вирішив питання переходу у власність до ОСОБА_3 права користування земельною ділянкою як власника обєктів нерухомості на ній, тому посилаючись, що судом взагалі не зясовано питання щодо наявності права власності на вказане майно за відповідачем або іншою особою, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону у повному обсязі не виконано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд керувався положеннями статті 220 ЦК України, виходячи з того, що позовні вимоги обґрунтовані й наведені позивачем обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Правила ст.220 ЦК України щодо можливості визнання договору купівлі-продажу дійсним не поширюються на обєкти нерухомості, оскільки такий правочин підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Це повязано з тим, що момент вчинення такого правочину, відповідно до положень ст.ст.210, 640, 657 ЦК України, повязується з державною реєстрацією, тому правочин є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обовязків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у відповідача відсутні правовстановлюючі документи про право власності на обєкт нерухомості та на право на користування земельною ділянкою на якій розміщений цей обєкт.

За таких обставин, коли висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи та порушені норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 сільської ради Іванківського району Київської області задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 21 червня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить Броварської місцевої прокуратури Київської області судовий збір у розмірі 1212 грн. 64 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :