Справа № 263/1914/17
Провадження № 2-о/263/162/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Пахніц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, в якій просив встановити факт його проживання разом із матір'ю ОСОБА_3, в період з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_3 Він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною. З 2014 рік за зазначеною адресою разом з ним стала проживати його мати ОСОБА_3 Зареєстрована вона була в м. Макіївка Донецької області, однак з початком військових дій на сході України переїхала до нього в м. Маріуполь, де була взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України. З осені 2014 року вона постійно проживала разом з ним і його дружиною за вищевказаною адресою, періодично навідувалася в м. Макіївку, так як там знаходилося її нерухоме майно. Всі витрати по її похованню і по утриманню майна було взято ним. Після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини квартири, розташованої на окупованій території в м. Макіївка Донецької області (1/3 частина належить йому за свідоцтвом про право на спадщину після смерті його батька). Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 крім нього є його брат ОСОБА_2, залучений до участі в справі в якості зацікавленої особи. Інших спадкоємців немає. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не може, оскільки на час смерті матері він не був зареєстрований з нею за однією адресою, та відсутні документи, які б підтверджували факт його спільного проживання зі спадкодавцем, тому він був змушений звернутися до суду з даною заявою.

Представник заявника ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, наполягала на їх задоволенні.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 18.06.1985 року, ОСОБА_3 є матір'ю заявника ОСОБА_1.

ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Макіївка, Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України.

Судом також встановлено, що як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, на підставі заповіту спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5, 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, є син ОСОБА_1. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 1/3 частки трикімнатної квартири за АДРЕСА_3.

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасової окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 17.11.2014 року №, виданої УСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради, яка була видана ОСОБА_3 про те, що вона перемістилась з тимчасово окупованої території в м. Маріуполь Донецької області, та місце перебування її було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30.09.2016 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно з п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 і спадкодавця, має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи, що юридичний факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем, в період з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1, доведений, за таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту спільного проживання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. 74 СК України, п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 31, 57-60, 131, 212, 215, 218, 234-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1) разом з матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, в період з 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя О.А.Шевченко