АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5890/16-ц Номер провадження 22-ц/786/651/17Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Другої полтавської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2016 рокув задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Другої полтавської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за життя проживала за адресою - АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № від 27.11.2014 року ОСОБА_2 разом з дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання якої зареєстровано в АДРЕСА_1.

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 07.07.2015 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1. з 18.06.2014 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.04.2016 встановлено факт родинних відносин, а саме те, що позивач ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_2 свої вимоги обґрунтовувала тим, що проживала в Луганській області, згідно судових рішень встановлено факт її постійного проживання за спірною адресою з 18.06.2014 року, а також факт родинних відносин з померлою ОСОБА_3 Внаслідок свого захворювання та необхідності опікуватись малолітніми дітьми своєчасно не оформила свої спадкові права.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку про пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем без поважних причин.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з вказаним висновком суду.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Строки для прийняття спадщини встановлено ст. 1270 ЦК України, згідно якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 з 18.06.2014 року разом з неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка належала її бабі ОСОБА_3

До вказаного часу позивач проживала в АДРЕСА_2.

На час смерті спадкодавця - вересень 2007 року ОСОБА_2 проживала в м. Луганськ, де на її утриманні на той час знаходились малолітні діти - чотирьохлітня донька ОСОБА_4 та дворічний син ОСОБА_5. Сама ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи.

Під час проведення антитерористичної операції в червні 2014 року виїхала разом з дітьми з м. Луганська до м. Полтави, де була взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Згідно до положень ст. 12 ЦК України нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, з аналізу наведених норм права вбачається, що спадщина, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3, належить спадкоємцеві ОСОБА_2, а сама по собі відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її права на спадщину, оформлення якої своєчасно здійснено не було.

Обговорюючи питання визначення додаткового строку, колегією суддів взято до уваги те, що спадкодавець ОСОБА_2 на час смерті своєї баби проживала в іншому регіоні України, являється інвалідом 2 групи, на утриманні в неї на той час знаходились малолітні діти, а також були відсутні будь-які документи, підтверджуючи їх родинні з бабою відносини.

На даний час вказана сім'я має статус внутрішньо переміщених осіб, засобом існування яких є отримання адресної допомоги у відповідності до Порядку, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р., а їх постійним місцем проживання є спадкова квартира АДРЕСА_1.

Вищезазначені обставини колегія суддів розцінює як істотні та об'єктивні труднощі, в силу яких позивач пропустила визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а відтак останній необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини внаслідок його пропуску з поважних причин.

Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи 251/2013 спадщину після померлої ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців не приймав, натомість із кредиторською вимогою про відшкодування заборгованості за спожитий газ в порядку ст. 1282 ЦК України до нотаріуса звернувся ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз».

Щодо неналежного відповідача, колегія суддів звертає увагу на те, що з цього приводу місцевим судом було постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання Другої нотаріальної контори про виключення установи з числа відповідачів, а в подальшому в своєму рішенні суд зазначив вказану обставину як одну з підстав відмови в задоволенні позову. При цьому, вирішуючи зазначене клопотання, суд першої інстанції не обговорив можливість залучення належного співвідповідача в порядку, визначеному ч.1 ст.33 ЦПК України.

За вказаних обставин рішення місцевого суду підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2016 рокускасувати та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Другої полтавської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинизадовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк - в два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання зави про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Обідіна О.І.