Справа № 450/2918/16-ц Провадження № 2/450/480/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року є її батьком, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року право на земельну частку пай у землі, що перебуває у колективній власності, КАТП ім.«Стефаника», площею 2,24 в умовних кадастрових гектарах.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її баба ОСОБА_7, яка була матір'ю її батька ОСОБА_6. Внаслідок смерті баби відкрилася спадщина, до складу, якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КАТП ім. «Стефаника», площею 2,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_7 згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1, який виданий Пустомитівською районною державною адміністрацією 16.03.2007 року.

Спадкоємці за законом першої черги спадкування після смерті ОСОБА_7 відсутні оскільки, її сини ОСОБА_6, який являється батьком позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а інший син ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Позивач являється єдиним спадкоємцем, за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї баби та претендує на спадкове майно, оскільки на день її смерті вона постійно проживала з нею у житловому будинку АДРЕСА_1, та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, з заявою про відмову від спадщини не зверталася.

Проте позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки у її свідоцтві про народження допущена помилка при написанні по батькові її батька, та неправильно зазначено як «ОСОБА_6», тоді як в скороченому записі свідоцтва про його народження, в архівній довідці Державного архіву Львівської області та свідоцтві про смерть, його по батькові правильно вказано як «ОСОБА_6». За таких обставин позовні вимоги просить задовольнити повністю.

У судове засідання позивач не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомленою, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомленими, однак подали заяви про те що на спадкове майно після смерті їх баби ОСОБА_7 не претендують, та відмовляються від такого на користь своєї сестри ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у пункті 2 роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З цих підстав суд вважає, що зазначені позовні вимоги про визнання права власності та встановлення факту, повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Так, спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент їх виникнення

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу, якої крім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності, КАТП ім.«Стефаника», площею 2,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який виданий Пустомитівською районною державною адміністрацією 16.03.2007 року.

Оскільки спадкодавець за життя свої майном на випадок смерті не розпорядилася та заповіту не склала спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово.

Частиною 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №185 від 14.06.1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Відповідно до ч.2 ст. 553 Української РСР, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як слідує з довідки № 565, виданої 04.10.2016 року виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті ( померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2) постійно проживала та була зареєстрованою в житловому будинку АДРЕСА_1 Разом з нею за вищевказаною адресою проживала без реєстрації її онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_7 у зв'язку з її похилим віком та тривалою хворобою. Після смерті бабусі ОСОБА_1 залишилась проживати в її будинку та прийняла у спадщину деякі хатні речі.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила дії, що свідчать про те що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подала, а тому визнається судом такою, що прийняла у спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_7.

У відповідності до вимог п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо. У відповідності до п.7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та 03.08.1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, у зв'язку з чим змінила своє дошлюбне шлюбне на прізвище чоловіка «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3.

З наданої суду копії Свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 вбачається, що її батьком значиться ОСОБА_6.

Згідно довідки Львівського державного архіву Львівської області від 29.06.2005 року № Р-4624-05/п родина ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8, у складі членів сім»ї ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 була переселена Одеську область із с. Завади, Томашівського повіту (Польща).

Згідно скороченого запису свідоцтва про народження, яке видане відділом Реєстрації актів громадянського стану в с. Ярчові, Республіка Польща, воєводство Любельське, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у с. Завади, його батьками значаться ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5, яке видане Самбірським міським відділом РАГС Львівської бласті ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Самбір, про що зроблено актовий запис № 252.

За наведених обставин, дослідивши матеріали справи у суду не виникає сумніву, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року був батьком ОСОБА_9.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_7, яка у визначений законом термін прийняла в порядку спадкування належне померлій право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності, КАТП ім.«Стефаника», площею 2,24 в умовних кадастрових гектарах.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

З рахуванням встановлено суд вважає, що позивач потребує захисту невизнаного її права власності на успадковане майно, і факт який має юридичне значення а саме факт родинних відносин, який може вплинути на спадкові права та обов'язки позивача, підлягає встановленню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 256 ЦПК України, ст. ст. 529-530, 548-549, 553 ЦК України 1963 року, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, є батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право на земельну частку (пай) у колективній власності, КАТП ім. «Стефаника», площею 2,24 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_7 згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1, який виданий Пустомитівською районною державною адміністрацією 16.03.2007 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський