ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1422/16-ц
провадження № 2/691/141/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Подороги Л.В., при секретарі Брандальській Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області; визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, що належало ОСОБА_2 з 05.10.2003 року.

У судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 з липня 1975 року став проживати спільно з ОСОБА_2 у будинку по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району, який придбали за спільні кошти. Вони займалися веденням спільного господарства до дня смерті ОСОБА_2 у 2003 році. Після її смерті, позивач продовжив проживати у вказаному будинку. Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки ОСОБА_2 на той час перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, який, на даний час, також являється покійним. Спільних дітей у них не було. Про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався. Так як будинок був придбаний, але юридично не оформлений, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнанням права власності на 1/2 частину, оскільки будинок був придбаний за спільні кошти під час проживання однією сімєю. Крім цього, так як він тривалий час, більше 10 років проживав у даному будинку, добросовісно заволодів цим будинком, що залишився після ОСОБА_2 і на далі продовжує ним володіти, просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку за набувальною давністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Городищенського району Черкаської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Вислухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

05.10.2003 року в с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, померла ОСОБА_2, (свідоцтво про смерть серії 1-СР № 227064 від 06.10.2003 року, а.с. 5).

Згідно договору купівлі продажу від 19.08.1975 року, нині покійна ОСОБА_2 продала належне їй домоволодіння ОСОБА_5

20.08.1975 року, згідно договору купівлі продажу, ОСОБА_2 придбала домоволодіння у ОСОБА_6 у с. Вербівка Городищенського району.

Відповідно до довідки ВК Вербівської сільської ради № 34 від 08.02.2017 року, ОСОБА_2 до дня смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. За довідками ВК Вербівської сільської ради № 35, № 37, № 38 від 08.02.2017 року, домоволодіння за вказаною адресою належало померлій ОСОБА_2, в якому разом із нею із серпня місяця 1975 року зареєстрований та проживає, згідно інформації, внесеної до по господарської книги Вербівської сільської ради за 1975 рік, позивач по справі, - ОСОБА_1. Вони разом вели спільне господарство, інші спадкоємці з ними не проживали.

Згідно довідки Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації від 22.10.2016 року за № 535, право власності на домоволодіння по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області не видавалося та не реєструвалося.

Допитані судом свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, кожен окремо зазначили, що знають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вже давно, точного часу не вказують. Відомо, що вони спільно проживали, працювали на фермі, ОСОБА_2 була дояркою, а ОСОБА_1 фуражиром, збирали гроші для придбання будинку та у 1975 році придбали його, по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка. Жили удвох, разом займалися веденням господарства, спільних дітей у них не було. Знають, що ОСОБА_2 була одружена з чоловіком на прізвище ОСОБА_2. Однак його ніхто ніколи не бачив та у селі, за їхньої памяті, він не проживав. Вказані відомості відомі їм, оскільки вони разом працювали із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та підтримувати дружні стосунки.

Згідно ст.ст. 325, 328 ЦК України, субєктами права власності є фізичні і юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, потрібно враховувати, зокрема, чи: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Як підтверджується довідкою про право власності селянського двору на жилий будинок, що додається до договору купівлі-продажу від 19.08.1975 року, довідками ВК Вербівської сільської ради №№ 34, 35, 37, 38 та свідченнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, - ОСОБА_1 із 1975 року проживав із ОСОБА_2 у с. Вербівка Городищенського району до дня її смерті 05.10.2003 року та і після смерті, продовжує проживати та відкрито володіє будинком № 4 по вул. Гагаріна у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області.

У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що позивача слід вважати таким, що набув право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, що належала нині покійній ОСОБА_2

Вирішуючи питання про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, як спільно нажите майно, суд враховує наступне.

Положеннями ст. 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Жінка та чоловік одночасно можуть перебувати лише в одному шлюбі та мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу (ст. 25 СК).

Нормами ст. 74 СК України, визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Аналогічні розяснення викладені у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де зазначено, що судам необхідно враховувати, що норми ст. 74 СК України застосовуються лише в тому випадку, якщо чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі.

За статтею ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Позивач не заявляв вимоги про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1

У той же час, представник позивача повідомив, що покійна ОСОБА_2, проживаючи спільно з позивачем ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 19.08.1975 року та від 20.08.1975 року, саме ОСОБА_2 спочатку продала належний їй будинок, а потім придбала у власність інший будинок у с. Вербівка.

За вказаних обставин, суд вважає, що посилання позивача на норми ст. 355 ЦК України та визнання права спільної сумісної власності позивача з нині покійною ОСОБА_2, суперечить нормам ЦК та СК України, в звязку з чим, позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по вул. Гагаріна, 4 у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 344 ЦК України, ст. 21, 74 СК України, Постановою Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, ст.ст. 10, 11, 30, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку № 4, що по вул. Гагаріна у с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 13.02.2017 року.

Суддя ОСОБА_10