АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/4906/16-ц Головуючий І інстанції Панас Н.Л.
Провадження: 22-ц/790/828/17 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: захист прав споживачів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Ощадбанк» про захист прав споживачів, -

встановила:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2015 року він у філії ПАТ "Ощадбанк", яка розташована за адресую: Харківська область, Харківський район, с.Високий, вул.1-го травня, б. 1, провадив оплату за використані послуги з газопостачання у розмірі 1620 грн. Після проведення цього платежу касиром ОСОБА_4 йому була видана квитанція по оплаті "Комісії з платежу" у розмірі 3 грн. На його звернення за розясненнями щодо призначення цього платежу касир та керівник філії відповіли відмовою. Вважає, що цими діями відповідача були порушені його права як споживача на отримання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію.

Тому просив визнати дії відповідача по ненаданню йому такої інформації неправомірними зобовязати відповідача надати йому доступну і достовірну інформацію про оплачену послугу та стягнути моральну шкоду у розмірі 1 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2016 року у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування скарги зазначив наступне. відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції безпідставно послався на той факт, що позивачем не надані докази на підтвердження обставини щодо ненадання йому інформації працівниками банку про послугу відображену в квитанції. В порядку доказів він надав до суду відповідну квитанцію, як доказ на підтвердження незаконного стягнення з нього коштів та ненадання повної інформацію про надану послугу.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено наступне. 30.12.2015 р. ОСОБА_3 здійснив в АТ «Ощадбанк» оплату кошів у розмірі 1620 грн. 00 коп. за отримання послуг з газопостачання, окремою квитанцією №4Е201344В5D8F76DD2E694B2E93EBBDF ним було сплачено 3 грн. де в призначенні платежу зазначено: «Комиссия с пл.» .

Згідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Тобто, ОСОБА_3 будучи вільним у своєму виборі фінансової установи і у відповідності до вимог ст. 202, 203 ЦК України обрав для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги на запропонованих вказаним банком умовах. Таким чином, сторони погодили між собою умови правочину.

Згідно з вимогами ст.15 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Відповідно до Положення про комітет тарифної та продуктової політики АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.09.2012. №528 установи АТ «Ощадбанк» надають банківські послуги, зокрема з приймання платежів від населення (у т.ч. за природний газ), відповідно до вимог чинного законодавства України на платній основі, виходячи з собівартості таких послуг на умовах відповідних договорів, укладених між АТ «Ощадбанк» та клієнтами та/або без укладення таких договорів за умови сплати комісії платниками фізичними особами на загальних підставах відповідно до тарифів за послуги АТ «Ощадбанк».

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не надав суду доказів того, що відповідач - банківська установа АТ «Ощадбанк» не надав йому повну інформацію про надану послугу.

Відповідно до вимог ст.ст.1,3, 14, 15, 20, 18 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріали справи не містять доказів, у відповідно до вимог ст. 57,60 ЦПК України про те, що позивач ОСОБА_3 звертався до АТ «Ощадбанк» з вимогою про надання йому інформації стосовно послуги наданою йому квитанцією від 30.12.2015 року № 4Е201344В5D8F76DD2E694B2E93EBBDF, а відповідачем безпідставно було йому було відмовлено в даній вимозі.

Таким чином, підстави для визнання дій відповідача щодо не надання ОСОБА_3 доступної та достовірної інформації про наданні послуги відсутні.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи не відповідають матеріалам справи, не підтверджені доказами, а тому підлягають відхиленню.

Судова колегія при цьому враховує, що посилання позивача на ст.55 Конституції України, ст.16 ЦК України та інші правові акти не свідчать про неможливість позивача відмовитись від оплати послуг з газопостачання через установи відповідача. Позивач мав змогу здійснити таку оплату безпосередньо підприємству, яке надало послуги з газопостачання.

Підстав для скасування, зміни рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді