Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3586/16-ц
Провадження № 2/553/173/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.02.2017м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді - Крючко Н.І.,
при секретарі: - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
В жовтні 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що з 2006 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм життям.
Поряд з цим, позивачка вказувала, що він шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не надає будь-якої матеріальної допомоги, в звязку з чим, просила стягнути з нього на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів заробітку.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, про що свідчить оголошення надруковане в засобах масової інформації, газеті «Зоря Полтавщини».
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Судом встановлено, що 30 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1382 (а.с.19). Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб укладено між сторонами вперше.
Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, визначено,що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Поряд з цим, позивачкою в позові ставилась вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття.
У відповідності до свідоцтва про народження серії І БК № 195016, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, 03 жовтня 2002 року, сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 являється батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір за позовною вимогою ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61,88, 213-215 ЦПК України, ст. 110-112, Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про права дитини, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1382, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2016 року, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за адресою: у ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.
Копію рішення направити до Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для виконання.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5