Справа № 521/9064/16-ц
Провадження №2/521/959/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» січня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

20.05.2016 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліменті та додаткових витрат. посилаючись на обставини викладені в позові, просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, 30.08.2011 р.н , Також позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати по оплаті за лікування у розмірі 11503 гривень.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 01.12.2016 року, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат, залишені без розгляду відповідно до п. 5 ст. 207 ЦПК України.

Позивачка та її представник в процесі розгляду справи уточнили позовні вимоги, зазначели що на даний час просять стягнути з відповідача аліментів у розмірі 500 грн. на місяць що згодин сплачувати відповідач.

Представник відповідача визнав уточнені вимоги позивача , наддав пояснення щодо можливости відповідача сплачувати 500 грн щомісячно.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, а позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторонни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю, від шлюбу у них . 05 серпня 2011 року народився син ОСОБА_3 Костянтинова, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №275289, шлюб сторони не укладали.

Відповідно до висновку експерта КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи,№ 83, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3, 30.08.2011 р.н , народженої ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 з ймовірністю 99,99999% таким чином, батьківство практично доведене.

Спільні відносини між позивачем та відповідачем не склалися. Дитина проживає разом з матірю, та знаходиться на утриманні позивача, що не заперечувалось відповідачем.

Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рівень прожиткового мінімуму на кожний рік визначається в Законі України «Про державний бюджет України».

Батьки дитини мають рівні обовязки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матірю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особистими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч. 1 ст.184 СК України згідно якої встановлено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) Ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 20.05.2016 року.

Суд розяснює, що згідно зі ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 75, 79, 80, 84, 180, 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Валеріївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 30.08.2011 р.н, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.08.2029 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

23.01.17