Головуючий суду 1 інстанції - Ляшенко М.А.
Доповідач - Гаврилюк В.К.
Справа № 433/2750/15-ц
Провадження № 22ц/782/18/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого: Гаврилюка В.К.

суддів: Дронської І.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря: Попової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 09 листопада 2015 року

за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся із зазначеною заявою, у якій просив встановити факт родинних відносин із батьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Встановлення вказаного факту обумовлено необхідністю оформлення спадкових прав.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 09 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не приймала участі у розгляді справи, просить скасувати рішення суду, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом неповно встановлені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом, тому рішення безпосередньо стосується її права на спадкування, між нею та заявником існує спір про право на спадщину, просить залишити заяву ОСОБА_3 без розгляду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, яки беруть участь у справі, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону у повній мірі виконані не були.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а встановлення заявленого юридичного факту підтверджується показаннями свідків та дослідженими матеріалами справи.

Однак з такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Суб'єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту проживання однією сім'єю можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_3 зазначив, що встановлення заявленого юридичного факту йому необхідно для оформлення спадкових прав.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції не перевірив коло спадкоємців, які повинні були б бути заінтересованими особами у справі.

Разом з тим, апелянт ОСОБА_2 надала до матеріалів справи копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження ( а.с. 29), копію державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий ОСОБА_4 (а.с. 30), копію рішення Троїцького районного суду Луганської області від 09.12.2017 року за позовом ОСОБА_3 до Тимонівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, де її також не було залучено до справи.

У свої апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона донька померлого ОСОБА_4, а тому є спадкоємцем першої черги за законом, рішення суду безпосередньо стосується її права на спадкування,

При цьому зазначала, що між нею та заявником існує спір про право на спадщину.

Наведене свідчить про те, що між ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у справі в якості заінтересованої особи та не могла надавати пояснення у цій справі, та заявником виник спір про право на спадщину, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Зазначені обставини та вимоги ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишилися поза увагою суду першої інстанцій, тому ухвалене в справі судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 314 ЦПК України, із залишенням заяви ОСОБА_3 без розгляду, що не позбавляє його права звернутися з вимогами до суду із залученням спадкоємця у справі.

Керуючись статтями 304, 307, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 09 листопада 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :