Справа № 350/1297/16-ц
Номер провадження 2/350/74/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретяря Маєвської С.П.

адвоката Ошуст С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, суд -

в с т а н о в и в :

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_3 просить суд постановити рішення, яким встановити йому безоплатний земельний сервітут площею та довжиною визначеними детальним планом території до ділянки площею 0,1267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 відносно земельної ділянки, яка належить відповідачці ОСОБА_4, розташованої на території АДРЕСА_2 на право прокладення дороги для заїзду, право проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій до земельної ділянки площею 0,1267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.04.2015р. відповідно до рішення Сваричівської сільськіої ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №35р-26/2015 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3, орієнтовною площею 0,1500 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Згідно рішення Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 08.07.2015р. №382-28/2015 «Про розгляд заяв фізичних та юридичних осіб із земельного питання» позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту детального планування на земельну ділянку орієнтованою площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Як вбачається з графічних матеріалів детального плану території, забезпечення проектної території, ділянки площею 0.1267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, на якій позивач планує будувати житловий будинок, можливе з дороги загального користування по проектній дорозі, а саме з АДРЕСА_1 по запроектованій дорозі, яка має проходити через земельну ділянку відповідачки ОСОБА_4, яка нею приватизована.

02.09.2016р. комісією Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області було складено акт проте, що проведено обстеження земельної ділянки позивача ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, який має намір будувати житловий будинок та господарські споруди на даній земельній ділянці. В даному акті зазначається, щоб в майбутньому доїхати до житлового будинку позивачу необхідно переїхати через земельну ділянку відповідачки ОСОБА_4 В акті комісія рекомендує позивачу просити власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_4 дати дозвіл на облаштування дороги, через її земельну ділянку, для заїзду до його земельної ділянки, на якій він планує будувати житловий будинок.

Проте, відповідачка ОСОБА_4 категорично відмовляється надати позивачу дозвіл на прокладення дороги через її земельну ділянку, для облаштування заїзду до земельної ділянки на якій він має намір будувати житловий будинок. Іншої можливості, прокласти дорогу до земельної ділянки, для забезпечення заїзду до неї, як окрім прокладення дороги через земельну ділянку відповідачки ОСОБА_5 немає. Без встановлення земельного сервітуту позивач вважає, що буде позбавлений можливості проїхати до своєї земельної ділянки та обслуговувати її згідно цільового призначення. Вирішити спір у позасудовому порядку неможливо, а тому він змушений був звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його адвокат Ошуст С.Є. позовні вимоги підтримали повністю та суду пояснили, що позивач має намір побудувати на земельній ділянці в с.Сваричів по АДРЕСА_1 житловий будинок і господарські споруди. Однак відповідачка йому відмовляється відступити частину своєї земельної ділянки для облаштування заїзду. Через це він змушений був звернутись до суду з вищезгаданим позовом, який просить задоволити у повному об'ємі.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що дійсно його довірителька відмовляється віддати частину своєї земельної ділянки для облаштування заїзду для позивача ОСОБА_3 Також вказав на те, що жодним чином вона не чинить і не чинила перешкод позивачу у проїзді чи проході до його земельної ділянки через свою. Однак категорично заперечує проти встановлення земельного сервітуту через частину її земельної ділянки з правом прокладення дороги для заїзду, правом проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Просить суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідачки, адвоката, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Встановлено, що сторони по справі, позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 являються сусідами та суміжними землекористувачами.

Відповідно до ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Ст.99 ЗК України передбачає, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів:

а) право проходу та проїзду на велосипеді;

б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;

в)право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;

г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку;

ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку;

д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми;

е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми;

є) право прогону худоби по наявному шляху;

ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд;

з) інші земельні сервітути.

Згідно ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Згідно ст.395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.

Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Згідно зі ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов'язковими умовами наявності підстав для встановлення земельного сервітуту є :

- особа, яка звертається з позовом до суду про встановлення земельного сервітуту є власником або законним користувачем земельної ділянки, або право такого звернення визначено спеціальним законом;

- позивачем надано достатні докази того, що нормальне господарське використання земельної ділянки, яка йому належить, неможливе без обтяження сервітутом;

- сервітут, який встановлюється, є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений;

- встановлення сервітуту не призводить до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений сервітут, права користування, володіння та розпорядження;

- встановлення земельного сервітуту відповідає цільовому призначенню земельної ділянки, щодо якої встановлений сервітут;

- до участі у справі притягнуті всі особи, які мають право користування зазначеною земельною ділянкою.

Копіями рішень від 07.04.2015 р. №35р-26/2015 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та від 08.07.2015 р. №382-28/2015 «Про розгляд заяв фізичних та юридичних осіб із земельного питання»/а.с.8, 9/ підтверджено, що позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення проекту детального планування на земельну ділянку орієнтованою площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Копією акту Сваричівської сільської ради від 02.09.2016р./а.с.10/ підтверджено, що комісія рекомендує позивачу просити власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_4 дати дозвіл на облаштування дороги, через її земельну ділянку, для заїзду до його земельної ділянки, на якій він планує будувати житловий будинок.

Копіями технічних документів/а.с.11-30/ підтверджено, що позивачу розроблено план території для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в с.Сваричів.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує.

Суд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні пояснення сторін, письмові докази встановив, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 є безпідставними і не знайшли свого підтвердження, як у матеріалах справи, так і в судовому засіданні. Позивач не навів підстав, і не надав достатніх доказів того, що слід встановити земельний сервітут через частину земельної ділянки ОСОБА_4 з правом прокладення дороги для заїзду, правом проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій.

Зокрема позивач у своїй позовній заяві та у судовому засіданні вказав, що відповідачка не чинить йому перешкод для проходу чи проїзду до своєї земельної ділянки. Також до його земельної ділянки можна облаштувати заїзд і з іншого боку, однак він просить зробити це через земельну ділянку відповідачки, так як це зазначено у його проектній документації.

Позивач ОСОБА_3 не довів, що порушено його право на здійснення володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 через відсутність земельного сервітут на частину земельної ділянки ОСОБА_4 з правом прокладення дороги для заїзду, правом проходу та проїзду на транспортному засобі, прокладання трубопроводів, інших лінійних комунікацій.

А тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позов слід відмовити.

На підставі ст.ст.98-100 ЗК України, ст.ст.401-404 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголощення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, у той же строк з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Бейко