АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6932/17 Справа № 201/3820/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 24 липня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача, визнання кредитного договору частково недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про визнання недійсним п.7.1. укладеного ними 12.04.2007р. кредитного договору в частині оплати щомісячної комісії в розмірі 0,92%, посилаючись на несправедливість вказаної умови у звязку з не визначенням банком, за які саме послуги має сплачуватись вказана комісія.

Рішенням Жовтневого райсуду м.Дніпропетровськ від 24.07.2017р. у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане рішення суду, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у позові за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами наступне.

17.04.2007р. між «ПиватБанком» (правонаступник: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №IFWWGA00000015, за умовами п.7.1. якого банк зобовязався надати ОСОБА_2 на реконструкцію житлового будинку на строк по 25.04.2017р. кредитні кошти у розмірі 20 000 доларів США, а також у розмірі 2289,87 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно та винагороди за проведення додаткового моніторингу (а.с.5-7).

Зі змісту вказаного пункту кредитного договору вбачається, що передбачений ним розмір 0,92% є відсотками за користування кредитом.

Відповідно до вимог ст.ст.1048,1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і одержання яких встановлено договором.

Тобто, передбачені кредитним договором 0,92% є відсотками за користування кредитом у розумінні ст.ст.1048,1054 ЦК України, а не комісією. Посилання у позовній заяві ОСОБА_2 на 0,92% як на комісію не відповідають дійсному змісту п.7.1. кредитного договору.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини, які свідчать про те, що передбачені п.7.1. кредитного договору 0,92% є відсотками за користування кредитом, а не комісією за інші послуги банку, у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним у цій частині кредитного договору слід відмовити саме за його не доведеністю.

Що стосується пропуску ОСОБА_2 трирічного строку позовної давності з моменту укладення 17.04.2007р. оспорюваного кредитного договору, то зазначена обставина про пропуск строку звернення до суду може бути самостійною підставою для відмови у позові лише у разі, якщо позов доведено. Оскільки позов ОСОБА_2 не є доведеним, то обставини пропуску ним строку звернення до суду не мають вирішального значення для вирішення спору, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у позові за пропуском строку позовної давності є безпідставним.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у позові, з частковим задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 24 липня 2017 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у позові.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.