Єдиний унікальний номер 234/8490/15-ц Номер провадження 22-ц/775/389/2017
Головуючий в 1 інстанції Фоміна Ю.В.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті матеріали виділеного провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галлаор» про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галлаор» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось із позовом до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Галлаор» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №2063/3-Ю від 20 квітня 2012 року.

11 серпня 2016 року від представника ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Галлаор» (), відкритих в банках України, згідно відомостей наданих Головним управлінням ДФС у Донецькій області.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2016 року заяву ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галлаор» про стягнення заборгованості, задоволено: накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Галлаор» ().

В апеляційній скарзі ТОВ «Галлаор» просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2016 року, оскільки вона прийнята з порушенням норм ст. 151, 152 ЦПК України, згідно яких заява про забезпечення позову повинна містити вмотивовані причини для його забезпечення. На момент постановлення ухвали в суду першої інстанції були відсутні будь-які докази існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого позитивного рішення суду, в разі незастосування заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на рахунки. Також апелянт наголошує на тому, що судом не зазначено мотивів, із яких він дійшов висновку про обґрунтованість задоволення заяви про забезпечення позову. Відповідач вважає, що сума позову неспівмірна розміру його забезпечення, а також судом не враховано наявність іпотечного договору, який укладено з метою забезпечення виконання кредитного договору від 20 квітня 2012 року. Накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Галлаор» призведе до незворотних наслідків, оскільки арештовані рахунки використовуються товариством у тому числі і для сплати податків, виплати зарплати, проведення інших обов'язкових платежів; накладення арешту на рахунки обмежить відповідача у можливості розпоряджатися власними коштами на тривалий період, що завдасть шкоди господарській діяльності.

У судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Представник третьої особи ОСОБА_2 не заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

ТОВ «Галлаор» у судове засідання не з'явився; про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить клопотання про відкладення розгляду справи, яке на думку апеляційного суду не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з'явився; про час і місце розгляду справи повідомлений телефонограмою, яка зареєстрована у журналі телефонограм за №646 від 17 лютого 2017 року.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Згідно із ч. 1 ст. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом 15 днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Враховуючи зазначене апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали виділеного провадження по цивільній справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 312 ч.1 п. 2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює чи скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки ТОВ «Галлаор», суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В п. 1 ч. 1ст. 152 ЦПК України зазначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з роз'ясненнями, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Але судом першої інстанції зазначені роз'яснення не враховані.

Як вбачається з матеріалів справи 20 квітня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Галлаор» укладено кредитний договір № 2063/3-Ю, на підставі якого банк відкрив ТОВ «Галлаор» невідновлювану кредитну лінію на проведення ремонтних робіт та поповнення обігових коштів у розмірі 4000000,00 грн. на строк з 20.04.2012 року по 19.09.2014 року під 19% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Галлаор» за кредитним договором між банком, боржником та ОСОБА_1 20.04.2015 року укладено договір поруки №2063/3-Ю/1, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_1 зобов'язався нести солідарну відповідальність перед позивачем за виконання позичальником його зобов'язань, що виникли із кредитного договору в повному обсязі - за повернення кредиту, сплату процентів, комісій, неустойки (штрафу, пені).

У зв'язку з невиконанням зобов'язання за кредитним договором утворилась заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредиту, загальна сума якої станом на 06.10.20106 року складає 2 246 976,14 грн.

Задовольняючи заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» судом першої інстанції накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Галлаор» () в: АТ «Укргазбанк» (МФО 320478) рахунки №2, № 2, Краматорській філії ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 335548) рахунки №0286, № 3206, №6230, 2798, № 5217, № 5575, Казначействі України (ел.адм.подат.) (МФО 899998) рахунок №86659.

Отже, накладення арешту практично на всі рахунки ТОВ «Галлаор», які використовуються товариством не тільки у господарській діяльності, але і для сплати податків, виплати зарплати, проведення інших обов'язкових платежів, обмежить можливість ТОВ «Галлаор» розпоряджатися власними коштами на тривалий період,що завдасть шкоди господарській діяльності, оскільки остання пов'язана з постійним обігом коштів у зв'язку з проведенням розрахунків, тобто практично паралізується діяльність підприємства.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на співмірність заходів забезпечення позову щодо заявлених позовних вимог.

Так, звертаючись до суду з позовом, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Галлаор» заборгованість за кредитним договором (з урахуванням змінених позовних вимог) в сумі 2 246 976,14 грн., пеню за невиконання зобов'язань за кредитним договором в сумі 138 201,01 грн., стягнути з ТОВ «Галлаор» штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки в частині несвоєчасного страхування предмету іпотеки та надання банку підтвердження здійснення такого страхування за 2015 та 2016 роки в сумі 1 581 000,00 грн. та штраф за невиконання умов кредитного договору в частині надання банку інформації про свою фінансово-господарську діяльність за 2016 рік в розмірі 8 987,90 грн.

Проте, як зазначено в апеляційній скарзі, з метою забезпечення виконання кредитного договору між сторонами був укладений договір іпотеки, за яким ПАТ АБ «Укргазбанк» було передано майно, ринкова вартість якого станом на 06.03.2012 року становила 18 897 000 грн. Тобто вартість переданого в іпотеку майна майже у вісім разів перевищує суму позову.

Також, слід звернути увагу на те, що, виходячи з правового висновку Верховного суду України у справі №6-1472цс16 від 23.11.2016 року, спір між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галлаор» про стягнення заборгованості підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому забезпечення позову в порядку цивільного судочинства є помилковим.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду є незаконною, тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галлаор» задовольнити частково.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 22 грудня 2016 року скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: