АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4289/17 Справа № 185/8102/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського технікум Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет» про стягнення недоплаченої стипендії,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» та Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» з позовом, в останній редакції якого просив стягнути з них солідарно заборгованість по виплаті стипендії з жовтня 2013р. по червень 2016р. у сумі 37521грн., посилаючись на її недоплату відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. позов ОСОБА_2 задоволено частково, на його користь з Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» стягнуто 37521грн. недоплаченої стипендії за період з жовтня 2013р. по червень 2016 року включно та 551грн.20коп. на повернення судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане судове рішення, посилаючись на його невідповідність вимогам закону в частині відмови у позові та просив стягнути присуджені суми солідарно як з Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», так і з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно п.1.1., 4.1., 4.4. Статуту Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» вищий навчальний заклад заснований на державній формі власності, є юридичною особою та включає структурний підрозділ - Павлоградський технікум Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» у м.Павлоград (а.с.52-55). За п.1.2. Положення про діяльність Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» технікум є структурним підрозділом Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» без права юридичної особи (а.с.33-37).

За відомостями Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» ОСОБА_2 навчався у технікумі на денній формі навчання (за державним замовленням) за спеціальністю «Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті» з 01.09.2012р. по 30.06.2016р. За період з 01.09.2012р. по 31.01.2013р. включно ОСОБА_2 призначалась мінімальна ординарна (звичайна) академічна стипендія до першого семестрового контролю в розмірі 550грн. на місяць. Надалі в період з 01.02.2013р. по 30.06.2016р. призначення стипендії проводилось відповідно до п.12 (абз.2) постанови КМУ від 12.07.2004р. №882 «Питання стипендіального забезпечення» зі змінами (а.с.9).

Батьками ОСОБА_2 згідно свідоцтва про його народження є батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 (а.с.8). Згідно довідки ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» стаж роботи батька - ОСОБА_3 у вугільній промисловості складає на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 23 роки 4 місяці (а.с.25).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про те, що студенту ОСОБА_2 як сину шахтаря технікумом не було нараховано та виплачено стипендію у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму, суд першої інстанції ухвалив рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 37521грн. недоплаченої стипендії за період з жовтня 2013р. по червень 2016 року.

Проте стягуючи зазначену грошову суму з Павлоградського технікуму Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», судом першої інстанції не враховано, що технікум є структурним підрозділом університету та не має статусу юридичної особи. Сама по собі наявність у технікуму самостійного балансу та рахунків не свідчить про наявність у нього статусу відповідача, як сторони у цивільному процесі.

Відповідно до вимог ст.30 ЦПК України стороною у цивільному процесі - позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За положеннями ч.1 ст.28, ч.1 ст.29 цивільну процесуальну правоздатність та процесуальну дієздатність мають лише юридичні особи.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини, 37521грн. недоплаченої стипендії на користь ОСОБА_2 слід стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», як юридичної особи.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та встановленим обставинам, його рішення на підставі п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення з частковим задоволенням апеляційної скарги за наведеними вище мотивами.

На підставі ч.1,5 ст.88 ЦПК України з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1255грн.20коп. на повернення судових витрат (а.с.1,72).

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року скасувати.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на користь ОСОБА_2 37521грн. недоплаченої стипендії та 1255грн.20коп. на повернення судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.