Справа № 308/1645/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про стягнення грошових коштів.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 119, 120 ЦПК України. Згідно статті 119 ЦПК України, позовна заява подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З тексту позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 звертається до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, та просить суд ухвалити судове рішення на користь позивача, за яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, 3000 доларів США, що складає 81000 тис. грн.

Таким чином, ОСОБА_1 подає позовну заяву до трьох відповідачів, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, при цьому вимогу зазначає тільки до одного відповідача ОСОБА_2, а отже позивачу слід уточнити свої позовні вимоги щодо ОСОБА_3 та Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що 29 вересня 2013 року на Ужгородському авторинку домовився з ОСОБА_3 про придбання в останнього автомобіля марки ВАЗ-21091, після чого передав ОСОБА_3 3000 доларів США, а ОСОБА_3 у свою чергу видав на імя позивача довіреність на розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, а також надав розписку про отримання грошових коштів за вищевказаний автомобіль. При цьому позивачем на підтвердження зазначеного, не додано до позовної заяви розписки про отримання ОСОБА_3 3000 доларів США.

Окрім того, позивач вказує, що звертався до Ужгородського міськрайонного суду з вимогою про визнання права власності та виключення з під арешту автомобіля марки ВАЗ-21091, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у чому судом йому було відмовлено. Однак у матеріалах позовної заяви ОСОБА_1 відсутня завірена належним чином копія відповідного рішення суду.

Також ОСОБА_1 не надає суду підтверджень свого твердження про те, що з ОСОБА_3 позивач домовився саме про купівлю автомобіля марки ВАЗ-21091, не обґрунтовує свою вимогу, щодо стягнення саме з відповідача ОСОБА_2 3000 доларів США, та не надає відповідних підтверджень на таке обґрунтування.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про стягнення грошових коштів - залишити без руху.

Повідомити позивача (представника) про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 27 лютого 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4