Справа № 1416/1964/12
Номер провадження 4-с/489/53/17
УХВАЛА

07 грудня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря Сироватки Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»на бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 р. ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Вказували на те, що 16.11.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист по справі №2/1416/1697/12 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 989 грн. 33 коп. заборгованості. та судових витрат. В подальшому зазначений виконавчий лист був предявлений стягувачем до виконання. Проте 24.03.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення вищевказаного виконавчого документу стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можна було б звернути стягнення. На переконання скаржника, державний виконавець не виконав усіх дій, передбачених чинним законодавством щодо пошуку майна та коштів боржника.

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №52826413 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.03.2017 р. - незаконною; скасувати постанову державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52826413 від 24.03.2017 р.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, згідно клопотання, просив про розгляд скарги без його участі. Підтримав вимоги.

Представник Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Згідно ухвали про прийняття скарги до розгляду від 02.08.2017 року державного виконавця було зобов`язано надати суду матеріали виконавчого провадження, проте суд їх не отримав, як і заперечень щодо скарги.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

30.10.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено частково. А саме, стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 2479 грн. 48 коп. заборгованості за кредитом, 595 грн. 91 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3000 грн. 00 коп. пені, 1841 грн. 97 коп. індексу інфляції, 522 грн. 22 коп. три відсотки річних, а всього 9989 (девять тисяч девятсот вісімдесят девять) грн. 33 коп. заборгованості, а також 214 грн. 60 коп. судового збору.

16.11.2012 р. було видано виконавчий лист по зазначеній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 989 грн. 33 коп. заборгованості. та судових витрат.

В подальшому представником скаржника було подано до Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

24.03.2017 року держаним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2, було винесено Постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, відповідно до якої виконавчий лист по справі №2/1416/1697/12 виданий 16.11.2012 р. було повернуто ПАТ «Родовід Банк», оскільки майно боржника, на яке можливо звернути стягнення відсутнє.

В обґрунтування своїх вимог представник скаржника посилається на те, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження не було вжито всіх необхідних заходів щодо пошуку та виявлення майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст. ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові.

З огляду на відсутність у суду доказів, які б спростовували твердження скаржника з боку державної виконавчої служби, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 13,18 ЗУ «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №52826413 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.03.2017 р. - незаконною.

Скасувати постанову державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52826413 від 24.03.2017 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова