справа №176/180/17
провадження №2/176/413/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить визнати за нею право на спадщину за законом на ? частку у спільному частковому майні, а саме в квартирі №2, загальною площею 81,9 кв.м., жилою площею 59,5 кв.м., що знаходиться в будинку №34 по вулиці Першотравневій в місті Жовті Води Дніпропетровської області, що відкрилася після смерті її батька ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що її батько ОСОБА_2Г помер 04-05 листопада 2016 року помер, після чого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме ? частку квартири АДРЕСА_1. Оригінал свідоцтва про право власності, що видане за життя батьку не збереглося. При цьому, померлий не залишив заповіту. 3/8 частки зазначеного житлового приміщення належить їй на праві приватної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради 29.03.2005 року. Це 3/8 частки даного житла також належать їі на праві приватної часткової власності на підставі договору дарування. У звязку із відсутністю інших спадкоємців, вона має намір визнати за собою право на зазначену спадщину, однак у зв'язку із втратою свідоцтва про право власності, що видавалось батькові за життя, не має можливості звернутися до нотаріуса для реалізації свого права на спадкування за законом.

У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не зявилась. При цьому, надано суду заяву, щодо розгляду справи за її відсутності, де зазначено, що позовні вимоги вона підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надавши заяву про розгляду справи за її відсутності.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, за таких підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних про спадкування» главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

Судам потрібно брати до уваги, що спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства. Відмова у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК) або закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) з тих підстав, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, не відповідають зазначеним вимогам процесуального законодавства. Постановлення ухвали про закриття провадження у справі без зазначення, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, суперечить також вимогам ст. 206 ЦПК. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).

Судом встановлено, що 04-05 листопада 2016 року помер ОСОБА_2, про що 10 листопада 2016 року складено відповіднирй актовий запис №713 Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9).

Після смерті вказаної особи відкрилась спадщина. Спадкова маса складається із ? частки квартири №2, що у будинку №34 по вулиці Першотравнева в місті Жовті Води Дніпропетровської області. Наявність права власності померлого ОСОБА_2 на ? частку власності зазначено у відомостях інформаційної довідки з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.01.2017 року (а.с.16-17).

Підставою виникнення права власності ОСОБА_2 у вказаній інформаційній довідці зазначено свідоцтво про право власності, р.№11801 видане 07.08.2000 року відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради. Однак, за твердженням позивача, зазначений правовстановлюючий документ втрачено.

В п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано що, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи вищенаведені норми права, матеріали справи, з урахуванням тієї обставини, що позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_2, відповідно нотаріусом не відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, суд приходить до висновку, що позивач передчасно звернулася суду з даним позовом, адже, в розумінні ст. 3 ЦПК України, її права ніким не порушено, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку, про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Керуючись вимогами п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.1241 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити у повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська