Справа №295/2243/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулись з позовною заявою, в якій просять визнати за ними право постійного користування 14/300 ідеальними часткам житлового будинку за адресою м. Житомир, вул. Гранітна, 3, яка є спільною власністю та належала померлому ОСОБА_3, а також просять визнати за ними право власності на вказане майно.

При вирішенні питання про відкриття провадження по даній цивільній справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Позовна заява не в повному обсязі оплачена судовим збором. До позову позивачами долучено квитанцію про оплату судового збору лише позивачем ОСОБА_1 в сумі 640,00 грн.

Позивачі заявляють одночасно дві вимоги: 1) визнати право постійного користування житловим приміщенням (вимога немайнового характерута); 2) визнати право власності на нерухоме майно (вимога майнового характеру).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 6 статті 6 Закону України «Про судовий збір», що набрав чинності з 01.11.2011 року (зі змінами станом на 01.01.2017 року) передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

З огляду на викладене, кожному з позивачів необхідно надати оригінал квитанції про оплату судового збору окремим платіжним документом з вимоги майнового та немайнового характеру.

Вимога про визнання права власності на 14/300 ідеальних частин житлового будинку є вимогою майнового характеру і відповідно підлягає оплаті судовим збором, виходячи з ціни позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

Всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачами не визначена ціна позову відповідно до дійсної вартості нерухомого майна на момент звернення до суду, яка відповідає вартості частини житлового будинку, право власності на яку позивачі просять визнати.

Згідно Закону України "Про судовий збір", що набрав чинності з 01.11.2011 року (зі змінами станом на 01.01.2017 року), судовий збір у позовах майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( від 640,00 грн. до 8000,00 грн.).

Згідно п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містить, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вказаним вимогам позивачами в позовній заяві не зазначені докази, які підтверджують, з яких конкретно приміщень складається 14/300 ідеальних частин спірного житлового будинку, які належали ОСОБА_3

Зі змісту довідки №А-12404 від 02.07.2014 року, виданої КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, вбачається, що позивачам та ОСОБА_3 належить лише 39/100 ідеальних частин спірного житлового будинку.

Таким чином, в позовній заяві не зазначено повне коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок винесення рішення по справі. Згідно копії довідки-характеристики №А-12404, виданої Житомирським обласним державним комунальним підприємством технічної інвентаризації, співвласниками будинку за адресою м. Житомир, вул. Гранітна, 3, також є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державна податкова інспекція, проте в позовній заяві не визначено їх процесуальний статус та не долучено копії позовної заяви та всіх долучених до неї документів, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Враховуючи викладене, позивачам слід визначити ціну позову, доплатити судовий збір з вимоги майнового характеру, надати оригінали квитанцій про оплату судового збору кожним з позивачів та надати уточнену позовну заяву з урахуванням вказаних недоліків.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додерження вимог ст. 119 ЦПК України та неоплачена судовим збором, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житомирської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та про визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху.

Встановити позивачам строк для усунення недоліків, що не перевищує 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачам.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачам зі всіма доданими документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції в частині оплати судових витрат може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Стрілецька