АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1208/17 Справа № 176/1505/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ТДВ «СК «Кредо» звернулися з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТДВ «СК «Кредо» посилалися на те, що 08 лютого 2016 року приблизно о 07:20 год. на автодорозі Н-11 в Дніпропетровській області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, та автомобілю Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що належить ПАТ «ПВП» «Кривбасвибухпром». Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 02 березня 2016 року винною у вказаному ДТП було визнано ОСОБА_2, у звязку з чим ТДВ «СК «Кредо» потерпілій особі було виплачено суму завданої матеріальної шкоди, яка становить 21 814 грн. 14 коп. Оскільки ТДВ «СК «Кредо» було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, на підставі ст.13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просили стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу 50% від суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі - 10 907 грн. 07 коп.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ТДВ «СК «Кредо» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТДВ «СК «Кредо», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просили рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказаною постановою встановлено, що 08 лютого 2016 року приблизно о 07 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автодорозі Н-11 в Дніпропетровській області не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості руху в крайній правій смузі допустила занос автомобіля, внаслідок чого зіткнулась з автомобілем марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п.2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України (а.с.7, 8, 9).

Автомобіль Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ПАТ «ПВП» «Кривбасвибухпром» (а.с.18).

Автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким на час ДТП керувала відповідач ОСОБА_2, належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.66).

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8776423 зі строком дії з 26 грудня 2015 року до 25 грудня 2016 року включно, забезпечено транспортний засіб Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 . Поліс укладено між страховиком - ТДВ «СК «Кредо» та страхувальником ОСОБА_3 (а.с.4, 5).

Із заявою на виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Кредо» 09 лютого 2016 року звернулася відповідач ОСОБА_2 (а.с. 6, 7).

Згідно висновку звіту №17255 про проведення незалежної оцінки відновлювального ремонту транспортного засобу від 22 лютого 2016 року та калькуляції до нього, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням ПДВ становить 21 814 грн. 14 коп. (а.с.12-16).

Згідно страхового акту №ОСГПО-6666434 від 25 березня 2016 року сума страхового відшкодування становить 21 814 грн. 14 коп. (а.с.17).

Відповідно до платіжного доручення №1521 від 28 березня 2016 року ТДВ «СК «Кредо» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 814 грн. 14 коп. Одержувач ОСОБА_6 підприємець (а.с.18).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами витікають із суброгації, в той час як позивач звернувся з вимогами щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, однак, погодитись з таким висновком суду неможливо виходячи з наступного.

Так, відповідно до ЦК України та Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним, що регулюють спірні правовідносини, за суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання, в той час як при регресі одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Крім того, зобовязання по відшкодуванню шкоди носить характер деліктного і виникає з факту завдання шкоди та триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі.

У деліктному зобовязанні діє принцип відшкодування завданої шкоди в повному обсязі (ст.ст.22, 1166 ЦК України), натомість страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Первісне (основне) деліктне зобовязання та зобовязання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Право регресу не переходить до іншої особи. Це право самостійне і виникає з факту припинення основного деліктного зобовязання, породжуючи нове зобовязання, в якому особа, що за законом мала статус боржника в первісному деліктному зобовязанні, набуває статус кредитора в новому, регресному зобовязанні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що виниклі правовідносини з відшкодування шкоди є суброгацією, а не регресом.

Відповідно до п.1.4 ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, - є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Слід зазначити згідно ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право страховика на подання регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виникає у разі:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Отже, ст.38 вказаного спеціального Закону передбачає право страховика та Моторного (транспортного) страхового бюро України на звернення з регресним позовом до визначеного кола субєктів і саме за наявності передбачених цією статтею умов.

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказаною постановою встановлено, що 08 лютого 2016 року приблизно о 07 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автодорозі Н-11 в Дніпропетровській області не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості руху в крайній правій смузі допустила занос автомобіля, внаслідок чого зіткнулась з автомобілем марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п.2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України (а.с.7, 8, 9).

Автомобіль Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ПАТ «ПВП» «Кривбасвибухпром» (а.с.18).

Автомобіль Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким на час ДТП керувала відповідач ОСОБА_2, належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.66).

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8776423 зі строком дії з 26 грудня 2015 року до 25 грудня 2016 року включно, забезпечено транспортний засіб Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 . Поліс укладено між страховиком - ТДВ «СК «Кредо» та страхувальником ОСОБА_3 (а.с.4, 5).

Із заявою на виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Кредо» 09 лютого 2016 року звернулася відповідач ОСОБА_2 (а.с. 6, 7).

Згідно висновку звіту №17255 про проведення незалежної оцінки відновлювального ремонту транспортного засобу від 22 лютого 2016 року та калькуляції до нього, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням ПДВ становить 21 814 грн. 14 коп. (а.с.12-16).

Згідно страхового акту №ОСГПО-6666434 від 25 березня 2016 року сума страхового відшкодування становить 21 814 грн. 14 коп. (а.с.17).

Отже, відповідач ОСОБА_2 не є власником транспортного засобу, володіла транспортним засобом на законних підставах, приймаючи до уваги, що позивачем не надано жодного доказу який би надавав йому право вимагати відшкодування шкоди в порядку регресу саме з відповідача, як з водія забезпеченого транспортного засобу, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, тобто, жодна із умов, визначена у ст. 38 Закону відсутня, у задоволенні позовних вимог ТДВ «СК «Кредо» слід відмовити.

За таких обставин, враховуючи, що суд першої інстанції суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, однак помилково виходив з того, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду слід змінити в частині підстав обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року змінити в частині підстав обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимогтовариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» до ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді