Провадження № 2/522/3042/17
УХВАЛА

13 лютого 2017 року Приморський районний суду м. Одеси у складі:

головуючого-судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса ОСОБА_2 про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 10.06.2016 р., індексний номер 30002454, та про визнання за нею права власності на пятикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні 13 лютого 2017 року представник позивача ОСОБА_4 подав адресоване суду письмове клопотання позивача в особі її представника - адвоката ОСОБА_5 про витребування доказів, відповідно до якого просить витребувати у ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» для огляду оригінал повідомлення № 04 8 від 01.03.2016 р. (21.03.2016 р.) про вручення ОСОБА_1 письмової вимоги ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» про усунення порушення, та вказує, що на вказаному повідомленні невстановленою особою проставлений підпис від її імені, але насправді вона жодних письмових повідомлень від банку не отримувала.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання, а представники ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення цього клопотання.

Приватний нотаріус ОСОБА_2 не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки.

Вирішуючи згадане клопотання позивача в особі її представника, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як та підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів, зокрема, є витребування доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Проте позивач не надала суду доказів на підтвердження того, що в неї є будь-які складнощі в отриманні вищевказаного доказу, в тому числі доказів того, що вона отримала відмову банку на своє особисте звернення про ознайомлення та огляд цього доказу.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката ОСОБА_5 про витребування доказів відхилити.

Суддя Н.А. Ільченко

13.02.2017