Справа № 498/163/17
Провадження по справі2/498/132/17
У Х В А Л А

23 лютого 2017 року смт. Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору позики,-

В С Т А Н О В И ЛА :

21 лютого 2017 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить відстрочити оплату судового збору за розгляд цієї позовної заяви, визнати неукладеним договір позики за розпискою від 01 жовтня 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 Георгієвичем, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 593388,83 грн., а також стягнути з відповідача витрати щодо оплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02. 2017 року вищевказана справа - визначена в порядку ч.3 ст. 11-1 ЦПК України для розгляду в моє провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше, як на підставі позовної заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Вимоги до позовної заяви встановлені в ст.. 119-120 ЦПК України. Відповідно до п. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При перевірці матеріалів поданої позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119-120 ЦПК України, а саме: позивачем до позову не надано дані на підтвердження сплати судового збору.

Так, позивачем в позові заявлено клопотання про відстрочку оплати судового збору, яке він мотивував тим, що він є само зайнятою особою, що проживає у сільській місцевості та заробляє на життя обробітком землі. У зимовий період будь-якого доходу він позбавлений і з огляду на зазначений майновий стан він просить суд відстрочити оплату судового збору.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, позивачем не доведено відповідними доказами обставин, за яких він може подати позовну заяву з вимогами як майнового характеру і немайнового характеру без сплати судового збору.

Також, суд не погоджується із твердженням позивача про те, що його матеріальне становище не дозволяє сплатити суму судового збору за подання позову з огляду на його вік, предмет спору та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, у задоволенні клопотання позивача про відстрочку оплати судового збору належить відмовити.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК України, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК України, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И ЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку оплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору позики - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позову протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали та розяснити, що в іншому випадку - позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Копію ухвали негайно направити позивачу рекомендованою кореспонденцією.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л Ткачук