233 № 233/5920/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказуючи, що йому на праві приватної власності, відповідно до договору дарування належить житловий будинок №18 по вул. Костюшко в м. Костянтинівка Донецької області, в якому він зареєстрований та постійно проживає. У 2003 році позивач зареєстрував у належному йому будинку сина своєї дружини від першого шлюбу, свого пасинка - відповідача ОСОБА_2, який з 2007 року у будинку не проживає, однак залишився зареєстрованим. При цьому, особисті речі відповідача у помешканні відсутні, з моменту зміни місця проживання він у будинку позивача не зявлявся. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежений у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, тому просив визнати відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечуючи проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с. 31, 36) в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_3 пояснив в судовому засіданні, що постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, товаришує з позивачем у справі приблизно з 2002 року, буває вдома в останнього, де відповідача у справі або його особистих речей не бачив. Свідку відомо, що відповідач ОСОБА_2 доводиться позивачеві пасинком, раніше він проживав у будинку ОСОБА_1, однак більше восьми років тому виїхав з будинку та більше не з*являвся. Місцезнаходження відповідача у теперішній час свідкові не відоме.

Свідок ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, що у теперішній час зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, до 2015 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, де залишились проживати його батьки. З позивачем у справі знайомий як із сусідом, вони продовжують спілкування. Відповідача ОСОБА_2, який раніше проживав у будинку позивача, він не бачив приблизно десять років, знає, що той поїхав на інше місце проживання та більше не повертався.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 19 листопада 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №2-2766, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 20 листопада 2002 року, р/№ 14820, кн. 42 (а.с. 6-7), ОСОБА_1 прийняв у дар від ОСОБА_6 жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Костянтинівка по вул. Костюшко, буд. № 18, що належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до повідомлення Костянтинівського БТІ № 1176 від 02 грудня 2016 року (а.с. 21), власником будинку №18 по вул. Костенко у м. Костянтинівка Донецької області, є ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 19 листопада 2002 року, посвідченого Костянтинівською ДНК за р/№ 2-2766 (а.с. 21).

Згідно копії домової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку №18 розташованому по вул. Костюшко в м. Костянтинівка Донецької області (а.с. 8-10), в зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 05 березня 2003 року.

Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 07 грудня 2016 року (а.с. 20), власником приватного домоволодіння, розташованого за адресою: м. Костянтинівка, вул. Костюшко, 18, є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за вказаною адресою разом із дружиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та пасинком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 Встановлено, що ОСОБА_2 в будинку не проживає з 2008 року, особистих речей, іншого особистого майна немає.

У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, не може розпорядитися своєю власністю за власним розсудом.

Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача ОСОБА_1 потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Костюшко, 18.

Керуючись ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 16, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 76, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком №18 по вул. Костюшко у м. Костянтинівка Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 лютого 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлений 02 лютого 2017 року.

Суддя