Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/8272/16-ц
Провадження № 2/644/409/17
24 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
13.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 з донькою такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначала, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач була зареєстрована з донькою в належній їй квартирі на прохання сина, дружиною якого була ОСОБА_2 на той час. Після припинення шлюбних відносин з її сином, відповідач добровільно зібрала свої речі та покинула житло разом з донькою. На теперішній час, вона з донькою за спірною адресою не мешкають, не є членом її родини, житлом не цікавиться та участі в його утриманні і оплаті не приймає. Реєстрація відповідача та її доньки у квартирі створює для неї, як власника, перешкоди у користуванні і розпорядженні власністю. Вона вимушена зі своїх особистих коштів сплачувати комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача та її доньку, а також не може вільно розпорядитися своєю квартирою на свій розсуд, отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовільнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край», примірник якої знаходиться в матеріалах справи.
Третя особа в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Зі згоди позивача та представника позивача, суд розглядає справу в порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи та свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.09.2010 р.
З 05.11.2010 року в цій квартирі була зареєстрована ОСОБА_2 з донькою, що підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку.
Відповідно пояснень третьої особи та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були допитані в судовому засіданні, ОСОБА_2 в січні 2011 року добровільно зібрала свої речі та виїхала з донькою зі спірної квартири. З того ж часу відповідач житлом не цікавилася та участі в його утриманні і оплаті комунальних послуг не приймала. Особисті речі відповідача та її доньки в квартирі позивача відсутні.
Згідно відповіді на запит за підписом начальника Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області заяв та повідомлень від ОСОБА_2 з приводу перешкоджання у користуванні житлом за спірною адресою не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за відсутності члена сімї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність будь-яких інших умов між сторонами щодо проживання відповідача у спірній квартирі не встановлено.
Суд вважає доведеним, що відповідач та її неповнолітня дитина відсутні в спірному приміщенні понад один рік без поважних причин і, як наслідок, втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується платіжним дорученням, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 30, 61, 208, 213, 215, 224, 228 ЦПК України, ст. ст. 319, 391, ст.405 ЦК України, суд -
Визнати ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_8 такими, що втратили право користування квартирою № 68 в будинку 28 по вул. Грицевця у м. Харкові
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Шевченко