Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 Справа №607/12266/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно, в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування по заповіту після померлої 24.11.2014р. матері ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті 24 листопада 2014 року його матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області. Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що державна реєстрація будинку не проведена.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнає.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 30.11.1986р. виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Жовтневій,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 08.05.2012року, яким заповіла ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46 (колишня Жовтнева), с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області.

ОСОБА_3 померла 24.11.2014р. (свідоцтво про смерть серії І-ИД №180229, видане 24.11.2014 року ОСОБА_2 сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2016 року № 4675/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої, 24.11.2014року, матері ОСОБА_3 на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, у звязку тим, що державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведено.

Відповідно до Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 15.08.2016р. №517, станом на 11.08.2016р., по обліку бюро будинковолодіння №46 по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області рахується: ? за ОСОБА_3, ? за ОСОБА_4, ? за ОСОБА_1, ? за ОСОБА_5. Станом на 01.01.2013р. за ОСОБА_3 реєстрація права власності на будинковолодіння по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області в бюро не проведена.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На момент смерті спадкодавця і на даний час позивач проживає в спірному будинковолодінні, здійснюючи права і обовязки власника, повязані з його утриманням.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування по заповіту після померлої, 24.11.2014р., матері ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно, в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Листопадова,46, с. Драганівка Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування по заповіту після померлої, 24.11.2014р. матері ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук