АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Шахової О.В.,

ПоливачЛ.Д.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2; третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська охоронна страхова компанія» про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою Макєєва Віталія Миколайовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ПАТ «СК «Українська страхова група» в особі представника звернулось до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2; третя особа: ПАТ «Українська охоронна страхова компанія» про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 2 501 грн. 18 коп., а також понесених судових витрат у розмірі 1 378 грн.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 674 грн. 18 коп., судовий збір в розмірі 1 378 грн., а всього стягнуто 2 052 грн. 18 коп. В решті позову - відмовлено (а.с.45).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Макєєв В.М. подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

_____________________________________________

Справа № 759/11017/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/2795/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та є таким, що прийнято з неповним дослідженням доказів, доданих до позовної заяви, оскільки копія платіжного доручення, додана до матеріалів справи, підтверджує той факт, що страховик особи, яка визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, виконавши вимоги рішення Господарського суду м. Києва, сплатив страхове відшкодування в розмірі 9 773 грн. 44 коп., а також судовий збір в розмірі 1 827 грн. 00 коп. Тобто, різниця між фактичним розміром шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (12 274 грн. 62 коп.) та виплатою страхового відшкодування страховою компанією винної особи (9 773 грн. 44 коп.) складає 2 501 грн. 18 коп., що і стало предметом даного позову.

Крім того, судом першої інстанції не враховано істотні обставини та судову практику Верховного суду України про те, що право вибору особи щодо відшкодування шкоди покладається саме на страховика.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «СК «Українська страхова група», Фуряка Я.А. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та представник ПАТ «Українська охоронна страхова компанія» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, який з'явився в судове засідання, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2013 р. о 18.50 год. на вул. А. Ахматової, 37 в м. Києві сталася ДТП, за участю автомобіля «ВАЗ-210994» державнийномерний знакНОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобілем «BMW» державнийномерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7(а.с. 6).

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24.09.2013 р. встановлено, що ДТП сталася з вини відповідача, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави (а.с. 13).

Внаслідок вказаної ДТП, пошкоджено автомобіль «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 і згідно платіжних доручень за ремонт автомобіля позивачем сплачено 12 274 грн. 62 коп. (а.с. 12, 40).

З платіжного доручення №6152 від 02 жовтня 2014 року вбачається, що ПАТ «УОСК» на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» було перераховано 11 600грн. 44 коп. (а.с. 41).

Пошкоджений автомобіль застрахований у ПрАТ «СК «Українська страхова група», що підтверджується договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 13.05.2013року (а.с. 4).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача різниця між фактичним розміром шкоди та отриманою сумою страхового відшкодування у розмірі 674 грн. 18 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає, що судом невірно вирахувано різницю між сплаченою сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з огляду на наступне.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до ч. 2 ст.214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 року у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України).

Такий випадок встановлено ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно із якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача.

Таким чином, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «СК «Українська страхова група» відшкодовано ОСОБА_7 10 773 грн. 44 коп. (а.с.12) та судовий збір в розмірі 1 501 грн. 18 коп. (а.с.40), а всього - 12 274 грн. 62 коп.

В свою чергу, ПАТ «УОСК» згідно рішення Господарського суду м. Києва відшкодувало ПАТ «СК «Українська страхова група» 9 773 грн. 44 коп. та 1 827 грн. 00 коп. судового збору, а всього - 11 600 грн. 44 коп. (а.с.41).

З наведеного вище випливає, що сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (різниця між фактичним розміром шкоди, завданої внаслідок ДТП та виплатою страхового відшкодування страховою компанією винної особи) підлягає вирахуванню наступним чином: 12 274 грн. 62 коп. - 9 773 грн. 44 коп. = 2 501 грн. 18 коп.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 893 грн. 80 коп. (1 378 грн. 00 коп. - за подання позовної заяви + 1 515 грн. 80 коп. - за подання апеляційної скарги на рішення суду).

Таким чином, ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції невірно включив до основної суми відшкодування 1 827 грн. 00 коп. судового збору, стягнутого рішенням Господарського суду м. Києва від 26 червня 2014 року, за результатом розгляду справи №910/8534/14.

Враховуючи викладене та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Макєєва ВіталіяМиколайовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 2 501 грн. 18 коп. та судовий збір в розмірі 2 893 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова