Справа № 308/8895/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Готри Т.Ю., Бисаги Т.Ю.,

секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 08 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ненаданням послуг по перевезенню на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із даним позовом, який мотивує тим, що він звернувся до касира автостанції м.Свалява для отримання на пільгових умовах, як інвалід І групи, квитка на пасажирський автобус. Йому було відмовлено неодноразово. При цьому касир посилався на наказ ВАТ "Закарпатавтотранс", який зазначав, що квитки на пільгових умовах не продаються. У зв'язку порушенням його права на пільговий проїзд, ОСОБА_3 просив стягнути з ФОП ОСОБА_1 71,56 грн. та з ФОП ОСОБА_4 51,89 грн. матеріальної шкоди.

Крім того позивач зазначає, що неправомірними діями відповідачів, йому заподіяно і моральну шкоду, оскільки відповідачі привселюдно сварилися з ним на автостанції, що призвело до переживання та погіршення стану здоров'я. З врахуванням наведеного ОСОБА_3 просив стягнути на його користь моральну шкоду з ФОП ОСОБА_1 в сумі 20 000 грн. та з ФОП ОСОБА_4 15 000 грн. відповідно.

Рішенням Свалявського районного суду від 08.09.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 28,46 грн. вартості квитка та 200 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 36,63 грн. вартості квитка та 200 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 на користь держави 1705,20 грн. судового збору солідарно.

ФОП ОСОБА_1 не погодилася з вказаним рішенням суду та подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав, передбачених чинним законодавством для задоволення позову, відсутні.

ФОП ОСОБА_4 рішення суду не оскаржувала.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак їх неявка, в силу ч. 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ст. 13 Закону України «Про Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги, зокрема: безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Це право поширюється і на особу, яка супроводжує інваліда I групи;

Як слідує з посвідчення серії Б №169477 від 31.10.2011 року ОСОБА_3 є інвалідом першої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Судом встановлено, що 27.03.2015 року перевізником ФОП ОСОБА_1 було продано ОСОБА_3 квиток на рейсовий автобус «Свалява-Ужгород» вартістю 28,46 грн.

Перевізником ОСОБА_4 17.11.2015 було продано ФОП ОСОБА_3 квиток на рейсовий автобус «Свалява-Ужгород» вартістю 36,63 грн.

З наявних в матеріалах справи квитків вбачається, що ОСОБА_3 по-різному було проведено продаж квитків (за повну вартість та на пільгових умовах).

Як слідує з п.2.2.19 договору №031529 від 12.06.2015 року про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування ФОП ОСОБА_4, перевізник зобов'язаний забезпечити пільговий проїзд громадян згідно з чинним законодавством України.

Тобто, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, прийшов до вірного висновку, що нормами закону позивачу надано право на пільговий проїзд, яке порушено відповідачами та з таких підлягає стягненню сума коштів витрачена позивачем на придбання квитків в сумі 28,46 грн. та 36,63 грн., яка підтверджується наданими позивачем квитками.

Посилання апелянта, на норми ст.ст. 31, 37 Закону України «Про автомобільний транспорт», що пільгові перевезення забезпечуються перевізниками згідно із замовленням органів державної влади та у зв'язку з відсутністю замовлення на пільгове перевезення на у 2015-2016 роках, не зобов'язаний здійснювати такий вид перевезення, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки вказаними діями порушується право позивача на отримання передбачених законом пільг для встановленої категорії громадян.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України держава не може довільно відмовлятися від узятих на себе фінансових зобов'язань, передбачених законами.

Відсутність бюджетних коштів передбачених на соціальні зобов'язання щодо певної категорій громадян, яким держава окремими законами України встановила соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, не може бути підставою для відмови у забезпеченні такого права (рішення Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 09.07.2007 року).

Що стосується моральної шкоди, яка стягнута на користь позивача, то колегія суддів вважає, що така стягнута судом першої інстанції, виходячи із співмірності завданих позивачу матеріальних збитків та з урахуванням завданих позивачу моральних страждань, які останній зазнав у зв'язку з порушення його права, визначеного законодавством України

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, оцінка доказів грунтуєся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, результат оцінки фактів відображений в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: