Справа № 589/5253/16-ц
Провадження № 2/589/364/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. 05.12.2014 р. помер дідусь позивача ОСОБА_2 Заповіту спадкодавець не складала. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яку за свого життя мав на праві спільної часткової власності ОСОБА_2

Спадкоємець першої черги за законом - дружина померлого ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2, однак, у шестимісячний строк після його смерті не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_3 фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_2 з ним разом була зареєстрована та фактично проживала та відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

27.06.2016 померла бабуся позивача ОСОБА_3, яка склала заповіт, яким заповіла все майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось позивачу у даній справі ОСОБА_1

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Шосткинської міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса від 28.12.2016 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що надані позивачем правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - Свідоцтво про право власності на житло від 24.11.1993 виданого органом приватизації в/о "Десна", яке не зареєстроване відповідним чином у відповідному державному реєстраційному органі, відсутня реєстрація в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, чим підтверджується державна реєстрація права власності на вищезазначену квартиру на ім'я батьків спадкоємця - ОСОБА_2, ОСОБА_3, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

З урахуванням вищевикладеного позивач просить встановити факт належності на праві власності квартири ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач (представник) в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

З доданого до позовної заяви Свідоцтва про право власності на житло від від 24.11.1993 виданого органом приватизації в/о "Десна", вбачається, що співвласниками даної квартири вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дідусь та бабуся позивача ОСОБА_1.

З копій свідоцтв про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер 05.12.2014, його дружина ОСОБА_3 померла 27.06.2016.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3М . перебували у шлюбі.

З листа приватного нотаріуса Шосткинської міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 27.06.2016, інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємця за заповітом, в спадковій справі не зареєстровано, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

З довідки КП ПВО "Енергія" вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по день смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, до належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд вважає, що встановлення факту належності обєкта нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3, яка померла 27.06.2016 в м. Шостка Сумської області квартири АДРЕСА_3, а саме, 1/2 частини на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1993 року, яке було видане виданого органом приватизації в/о "Десна" та 1/2 частини на підставі спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 05.12.2014.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 46,2 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.06.2016 року в м. Шостка Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук