Провадження № 2/234/596/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

при секретарі Муратової Д.К.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним,

В С Т А Н О В И В :

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, обґрунтувавши свої вимоги з врахуванням особистих уточнень тим, що із відповідачкою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, разом проживали у спірному будинку, саме у цьому будинку з його дозволу було зареєстровано місце проживання відповідачки. Він кохав цю жінку, мав намір створити сімю та бажав народження спільної дитини. Для відповідача було важливим народження їх спільної дитини. За рахунок позивача відповідачці було забезпечено високий рівень життя: вона купувала собі дуже дорогі речі, разом вони подорожували в країни дальнього зарубіжжя. Він завжди її запевнював, що спірний будинок та багато іншого коштовного майна вона обовязково отримає у спадок після його смерті, за умови створення з ним повноцінної сімї та народження дитини. Весною 2014 року на території Донецької області почали діяти воєнізовані протизаконні угрупування. Проживання в Макіївці, яка розташована поблизу Донецька стало небезпечним. У звязку із чим для збереження життя дорогою та коханої жінки він наполягав на її виїзд у Київ. Саме в цей період вони і оформили оскаржу вальні правочини. При укладенні спірних договорів купівлі-продажу будь-які грошові кошти йому не сплачувалися і не могли буди сплачені з наступних підстав: по-перше: ці договори були укладені під впливом складних обставин у звязку із перебуванням в зоні АТО. В момент укладання спірних договорів вони із відповідачкою не перебував в зареєстрованому шлюбі, тому будь-яких правових підстав для спадкування майна у разі його смерті у відповідачки не було. У разі оформленні заповіту, оформленні права спадщини зайняло б у відповідачки тривалий час, крім того, в той момент взагалі не зрозуміло було, яким чином можливо це зробити у звязку із проведенням АТО. В той період загострення бойових дій перебування поблизу Донецька було вкрай небезпечним для життя. Проте, він був вимушений залишитися в спірному будинку, так як у разі відсутності належного догляду за домом його могли пограбувати мародери. По-друге: відповідачка не мала в своєму розпорядженні такого заробітку та суми грошей, щоб сплатити вартість спірного житлового будинку та земельної ділянки, яка відповідно до змісту спірних договорів склала 845254,00 грн. Вони обидва, укладаючи спірні договори не обговорювали та не мали намір передбачати правові наслідки, які передбачені умовами договору купівлі-продажу відповідно до діючого законодавства. Проживаючи в Києві, відповідачка систематично приїжджала до нього в спірний будинок. Він вважав її своєю дружиною, вони продовжували перебувати у фактичних шлюбних відносинах. Матеріальний стан відповідачки забезпечувався за його рахунок. Однак, в жовтні 2016 року він дізнався, що, проживаючи в Києві, відповідачка зустрічається з іншим чоловіком, який є її коханцем. У той же час він виявив, що відповідачка непомітно вивезла із будинку велику кількість коштовних речей. Оригінали оскаржу вальних договорів купівлі-продажу вона також забрала таємно. Ці вчинки відповідачки стали справжнім ударом для позивача. Тільки зараз він зрозумів, що єдиною метою було використання його матеріального стану. Просить суд визнати недійсними договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Гірницький район, вулиця Академічна, будинок 39, укладений 24 квітня 2014 року та земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0521 площею 0,0483 га, що розташована за адресою: Донецька область, місто Макіївка, Гірницькій район, вул. Академічна, будинок 39, укладений 24 квітня 2014 року між ним та відповідачкою; визнати за ним право власності на зазначену земленьку ділянку та житловий будинок.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляду справи у його відсутність та письмові пояснення з яких вбачається, що однією із причин укладання спірних договорів купівлі-продажу в період дії АТО була спроба забезпечити юридичну небезпеку будинку та земельної ділянки на якій він розташований. Він як реальний власник залишився та території Макіївці. На той час у нього були обґрунтовані побоювання, що воєнні угрупування, які не підконтрольні українському урядові можуть змусити його щодо примусового переоформлення будинку на іншу людину. Оскаржувальні правочини не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що передбачені для них. До теперішнього часу зазначені правові наслідки не настали. Грошові кошти від покупця до продавця не передавалися, технічний паспорт на будинок та домова книга залишилися у продавця.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що сторони тривалий час мешкали разом однією родиною. Про це свідчить реєстрація відповідачки в спірному будинку та біографічна книга ОСОБА_3, яку він написав ще у 2009 році, де він пишіть про їх відносини, та зазначає, що відповідачка є членом його сімї. Зазначені правочини укладалися під впливом тяжких обставин, які виникли в зоні АТО, в тому числі м. Макіївка у звязку із небезпекою для життя та майна осіб. Таким чином, ОСОБА_3 намагався захистити своє майно та був вимушений укласти дані правочині, та відправити відповідачку у безпечне місце. У ОСОБА_3 також мається дочка та онук, але дочка залишилася в м. Макіївка. Грошові кошти за купівлю-продаж будинку та земельної ділянки ОСОБА_3 не передавалися, реальна вартість для продажу зазначених нерухомості значно більша. Реальні наслідки, які передбачені для договорів купівлі-продажу не настали, позивач кошти не отримував продовжує мешкати в будинку, технічний паспорт та домова книга відповідачці не передавалися та знаходяться у ОСОБА_3.

В судове засідання відповідачка не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала повноваження на представлення її інтересів в суді представнику та направила до суду письмові заперечення в яких зазначила, що форма правочинів відповідає закону, будь-яких інших домовленостей ніж ті, що викладені в договорах не було, позивач не довів, що відповідачка ввела в оману позивача при укладенні спірних договорів. Просила відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідачки проти позовних вимог заперечив та пояснив, що дійсно відповідачка була знайома із позивачем, але в силу різниці у віці між ними не могло нічого бути. На даний час право власності на спірні обєкти нерухомості зареєстровані за відповідачкою. Під час укладання вказаних договорів відповідачка сплатила продавцю грошові кошти повністю, розписки про отримання грошей не має. Він не може пояснити при яких обставинах відповідачка вирішила купити цей будинок. Це не був продаж за обявою, а у звязку із знайомством сторін. Відповідачка проживає в іншому місті, а саме в м. Києві та дозволила позивачу мешкати в цьому будинку та наглядати за будинком. Вважає, що підстав для визнання недійсним зазначених правочинів не має. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно зясував обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 24.04.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зареєстровані за однією адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Академічна, 39, ОСОБА_3 передає у власність, а ОСОБА_4 приймає земельну ділянку площею 0,0483 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Академічна, будинок 39, кадастровий номер: :04:004:0521 та сплатила 44972,00 грн., які передала продавцю до підписання цього договору у нотаріуса (а.с.6-8,100-103).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 24.04.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зареєстровані за однією адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Академічна, 39, ОСОБА_3 передає у власність, а ОСОБА_4 приймає житловий будинок з належними до нього надвірними побудовами, що розташований за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Академічна, будинок 39, кадастровий номер: :04:004:0521 та сплатила 148000,00 грн., які передала продавцю до підписання цього договору у нотаріуса (а.с.9-12, 104-107)

Зазначені обєкти нерухомості зареєстровані 24.04.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 (а.с.94-99)

В судовому засіданні досліджені оригінали домової книги та інвентаризаційної справи на будинок 39 по вул. Академічна в м. Макіївка Донецької області, які надані представником позивача, та встановлено, що сторони зареєстровані в спірному будинку з 2005 року (а.с.13-27) зазначені документи перебувають у розпорядженні ОСОБА_3

Як вбачається з автобіографічної книги ОСОБА_3 він тривалий час кохав ОСОБА_4, вважав її членом своєї сімї, а отже відчував до неї довіру як до близької людини.

Допитати в судовому засіданні нотаріуса ОСОБА_5, яка посвідчувала спірні договори, не представляється можливим у звязку із наявністю інформації про здійснення нею нотаріальної діяльності в так званої «Донецької народної республіки» (а.с. 92-93).

Відповідно до ст.215 ЦК Україна, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3,5 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 ЦК України. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у звязку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, враховуючи довіру, яку відчував ОСОБА_3 до ОСОБА_4, складну соціально-політичну ситуацію, яка склалася на території Донецької та Луганської області, зокрема і в м. Макіївка, майбутню невизначеність та загрозу життю, майну осіб, які залишилися на території, де розгорталися бойові дії, направлені на її відокремлення, діяли воєнізовані протизаконні угрупування, суд прийшов до висновку, що позивач не помилявся у природі правочину, але зробив це під впливом тяжких для нього обставин і на вкрай невигідних умовах, бо таким чином, в умовах небезпеки намагався юридично зберегти майно, виключити можливість його переоформлення на сторонню людину, під тиском озброєних людей, які захопили на той час частину української території. Невигідність умов полягає у тому, що позивач залишаючись мешкати в будинку та вважаючи себе фактичним власником будинку, земельної ділянки, втратив їх.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що спірні договори не були укладені позивачем вільно, а отже підлягають визнанню їх недійсними на підставі ст.233 ЦК України, як укладений із пороком волі.

Враховуючи наслідки недійсності правочину, а саме положення закону про те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, суд вважає за необхідним задовольнити вимоги позивача в частині визнання права власності за позивачем на спірний будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: Донецька область, місто Макіївка, Гірницькій район, вул. Академічна, будинок 39.

Заперечення відповідача та її представника щодо відсутності обману зі сторони відповідачки не спростовують висновків суду щодо наявності тяжких обставин, які вплинули на волевиявлення позивача під час укладання спірних договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Крім того, представник відповідача не зміг пояснити суду при яких обставинах відповідачка вирішила купити цю нерухомість, розписки про отримання грошових коштів позивачем за продаж нерухомості також не представлено.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 223, 323,233 ЦПК України, ст.ст.203,215,216, 233 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, - задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Макіївка, Гірницький район, вулиця Академічна, будинок 39, укладений 24 квітня 2014 року між громадянином України ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1), та громадянкою України ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_2), посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №381, - недійсним, скасував в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстрацію права власності будинку 39 по вул. Академічна в Гірницькому районі м. Макіївка Донецької області за ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_2).

Визнати за ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, місто Макіївка, Гірницькій район, вул. Академічна, будинок 39.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0521 площею 0,0483 га, що розташована за адресою: Донецька область, місто Макіївка, Гірницькій район, вул. Академічна, будинок 39, укладений 24 квітня 2014 року між громадянином України ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1), та громадянкою України ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_2), посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №382, - недійсним, скасував в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстрацію права власності земельної ділянки кадастровий номер: :04:004:0521, розташованої за адресою: Донецька область, місто Макіївка, Гірницькій район, вул. Академічна, будинок 39, за ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_2).

Визнати за ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :04:004:0521 площею 0,0483 га, що розташована за адресою: Донецька область, місто Макіївка, Гірницькій район, вул. Академічна, будинок 39.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковане в єдиному екземплярі.

Повний текст рішення був виготовлений 17.02.2017 року.

Суддя Ю.В. Фоміна