Справа № 272/118/17
Провадження № 2/272/214/17
УХВАЛА

20 лютого 2017 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 64 000 гривень додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одночасно з позовом позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження житлового будинку № 66 по вул. Миру в с.Нехворощ, Андрушівського району, Житомирської області, посилаючись на те, щосума, яку вона просить стягнути є значною, відповідач неофіційно працює, тому не вжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно доч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення додаткових витрат на лікування дитини в сумі 64 000 грн..

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і лише у разі необхідності, та мають бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Разом з тим, забезпечення позову можливе, якщо воно випливає із суті позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України п.1- п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснив, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не надано доказів щодо неналежного фінансового стану відповідача та докази того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, вид забезпечення позову, про вжиття якого просить позивач, не є співмірним із заявленими вимогами.

Вказані в заяві позивача підстави грунтуються лише на припущеннях та не підтверджені належними доказами, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст.151-153, ст. 210 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя:ОСОБА_4