Справа № 766/6748/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Скоробогатовій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ-ОЛІМП» в особі ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного акціонерного товариства «Дека Іншуренс» про визнання недійсним кредитного договору,

встановив:

ТОВ «ФГ-ОЛІМП» в особі ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на ту обставину, що 21.05.2015 року ОСОБА_2 було подано до ПАТ «Фідобанк» заяву про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів. На підставі чого ОСОБА_2 було надано кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний» відповідно до якого сума кредиту 4756,10 гривень, остаточний термін повернення кредиту 20.05.2018 року, процентна ставка 1, яка нараховується на залишок суми основного боргу (строкова заборгованість) за користування кредитом 0,0001% річних; процентна ставка 2, яка нараховується за користування Кредитом разі наявності простроченої заборгованості щодо повернення Кредиту на суму простроченої заборгованості (сума основного боргу без врахування процентів), та складає 30,0001% річних.

Представник позивача вважає, що при підписанні вищевказаної Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку були порушені права ОСОБА_2, зокрема, як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про третейські суди», оскільки позичальника належним чином не було ознайомлено з інформацією про умови кредитування, не було надано довідку чи повідомлення, як окремий документ. Правила надання банківських послуг та Умови надання споживчих кредитів позичальнику не надавались. Представник позивача також вважає несправедливими положення договору про споживчий кредит щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту. Також представник позивача вважає несправедливою умову щодо послуг страхування, оскільки ОСОБА_2 не отримувала від відповідача коштів для оплати страховки. Крім цього, представник позивача вважає, пункт 11.2 Правил надання банківських послуг від 04.02.2016 року, що є складовою Кредитного договору щодо третейського застереження є недійсним. На підставах викладених представник позивача вважає, що при укладанні Договору споживчого кредиту було порушено ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та ЗУ «Про третейські суди», а тому є всі підстави для визнання його судом недійсним вцілому. Просить суд визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту №401297 від 21.05.2015 року, який складається із Заяви; Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПУАТ «Фідобанк»; Умов функціонування банківських рахунків з використанням електронних платіжних засобів а здійснення операцій за цими рахунками; Тарифів та Правил користування платіжними картками; Умов надання споживчих кредитів.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились. Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначив, що позовні вимоги за позовом підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позову з урахуванням заперечень на позов.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленомиу законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21 травня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту №401297, згідно умов якого ОСОБА_2 надано «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний». Розмір процентної ставки 1 становить 0,0001%, розмір процентної ставки 2 становить 30,0001%, комісія за обслуговування кредиту 5,00%, розмір страхового тарифу 0,50%.

Згідно Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів, що входить до складу Договору про надання споживчого кредиту, ОСОБА_2 звернулась до Банку з пропозиціє та просила надати їй банківські послуги відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування, а саме надати кредит на умовах кредитного продукту «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний» в сумі 4756,10 гривень. Остаточний термін повернення кредиту 20 травня 2018 року (а.с.10-11).

Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 1, 3 та 5 ст.203 Цивільного кодексу України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стосовно посилання представника позивача на той факт, що під час написання укладення Договору про надання споживчого кредиту 21.05.2015 року ОСОБА_2 не була ознайомлена з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту, тобто не отримала повну інформацію щодо умов надання кредиту, судом встановлено згідно Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів ОСОБА_2 своїм підписом засвідчила, що згідно п.1.14 перед складанням цієї заяви вона отримала в належному обсязі та вигляді всю інформацію про умови кредитування, ознайомилася і зрозуміла Умови надання споживчих кредитів, Тарифи та Правила користування платіжними картками та підтверджую, що вони прийнятні для неї і сприяють задоволенню її споживчих потреб.

Згідно п.1.15 Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів ОСОБА_2 своїм підписом засвідчила, що із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджених постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 (у редакції, що діє на дату цього Договору) ознайомлена. Вимоги цієї Інструкції для неї обовязкові.

Згідно Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів ОСОБА_2 своїм підписом також засвідчила, що отримала примірник Договору про надання споживчого кредиту №401297 від 21.05.2015р. та Додаток 1 до нього (Умови кредитування за банківським продуктом «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний»).

З чого також вбачається, що підписуючи Заяву про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та Договір про надання споживчого кредиту ОСОБА_2 своїми підписами засвідчила, що сторони дійшли згоди щодо його змісту та згодні на зазначені умови, а відтак, з власної ініціативи на момент отримання коштів сторони з власної волі на свій розсуд визначили для себе правила подальшої поведінки, зокрема, щодо усіх ризиків, пов'язаних зі зміною обставин, з яких вони виходили при укладенні цього договору, а також отримала примірник Договору про надання споживчого кредиту №401297 від 21.05.2015р. та Додаток 1 до нього (Умови кредитування за банківським продуктом «Споживчий кредит фізичній особі з комісією «Можливість є оптимальний»).

З вищевикладених обставин вбачається, що сторони домовились про всі умови оскаржуваного Договору, його сукупну вартість та дійшли згоди з цього приводу, жодних доказів всупереч цьому та добровільності підписання спірного договору позивачем чи її представником до суду не надано, тому суд не вбачає підстав, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» для визнання недійсним спірного Договору споживчого кредиту.

Щодо порушення ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» незаконним встановленням в кредитному договорі сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, судом встановлено, що під час укладання спірного Договору споживчого кредиту Банк, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів фізичних осіб в ПУАТ «ФІДОБАНК», надав інформацію про всі витрати, повязані з одержанням кредиту, зокрема, в пункті 1.5 Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів, яку підписала ОСОБА_2, визначено, що комісія за обслуговування кредиту: 5,00%. При розрахунку комісія розраховується в день видачі та виключається день остаточного повернення Кредиту. Чим ОСОБА_2 надала письмове підтвердження про ознайомлення зі всіма умовами в повному обсязі, а саме щодо кредитних умов, мети, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування, дати видачі кредиту, відсоткову ставку, суму, на яку кредит виданий, варіанти повернення кредиту, можливість дострокового повернення коштів, та підтвердила згоду на укладання договору своїм підписом в ньому.

Також жодних заперечень у спірному договорі під час його ОСОБА_2 не зазначено та стороною позивача інших доказів, які підтверджують невизнання зазначеної умови спірного кредитного договору, суду не надано, тому суд не вбачає підстав, передбачених ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» для визнання недійсним Договору про надання споживчого кредиту №401297 від 21.05.2015 року вцілому.

Щодо порушення ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» судом встановлено, що під час підписанні Заяви про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів ОСОБА_2 погоджено умову в пункті 1.13 Заяви та виявлено згоду бути застрахованою особою за Договором добровільного страхування від нещасних випадків ПрАТ «ДЕКА ІНШУРЕНС» та у випадку прийняття Банком її пропозиції, викладеної в цій заяві, доручає Банку здійснити від її імені перерахування страхового платежу на користь Страховика. У даному пункті також зазначено, що ОСОБА_2 підтверджує, що ознайомлена та погоджується з «Правилами добровільного страхування від нещасних випадків», а власним підписом погодилась зі всіма його умовами, прийняла їх та зрозуміла, жодних заперечень чи незгоди з цією умовою спірного Договору ОСОБА_2 не зазначено, та інших доказів на підтвердження цього стороною позивача суду не надано (а.с.10 на звороті).

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав, передбачених ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» для визнання недійсним спірного Договору.

Стосовно посилання представника позивача відносно третейського застереження, що на час укладення третейського застереження, між позивачем та відповідачем ЗУ «Про третейські суди» містив заборону розгляду третейськими судами справ у спорах щодо захисту споживачів, необхідно зазначити, що згідно ч.2 ст. 1 ЗУ «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарський правовідносин, крім випадків, передбачених законом, а відповідно ст.11 цього закону Третейські суди вирішують спори на підставі Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України.

Підстави для визнання спірного Договору про надання споживчого кредиту недійсним у звязку із наявністю третейського застереження на умовах п.11.2 Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для фізичних осіб в ПАТ «Фідобанк» не відповідає дійсності.

Так, укладення сторонами третейської угоди не є порушенням прав позивача, оскільки угода про передання справи на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Відповідно до практики Верховного Суду України, де Ухвалою від 21 квітня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України встановила: «Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України). Одним зі способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин с звернення до третейського суду.

Таким чином, позивачем не наведено жодного конкретного факту, на підставі якого спірний Договір може бути визнано недійсним.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що спірний Договір про надання споживчого кредиту №401297 від 21.05.2015 року відповідає вимогам Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про третейські суди» та Цивільного кодексу України, тому підстав для визнання недійсним Договору відповідно до вимог ст.ст.203,215 ЦК України у справі суд не вбачається, та в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.203, 215, 216, 627-629, 638 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про третейські суди», суд

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ-ОЛІМП» в особі ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного акціонерного товариства «Дека Іншуренс» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №401297 від 21.05.2015 року відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 23.02.2017 року.

Суддя: С.І.Майдан