АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/188/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Шипович В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівХрапка В. Д., Фетісової Т. Л.
при секретаріНаконечній М. М.

представників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСББ «Орджонікідзе 96-3», до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання,

в с т а н о в и л а :

ОСББ «Орджонікідзе 96-3» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_8 є власником АДРЕСА_1. Рішенням установчих зборів жителів будинку по АДРЕСА_1 від 05.01.2008 року було створено ОСББ та затверджено статут об'єднання. Відповідачка не являється членом ОСББ «Орджонікідзе 96-3», але є споживачем послуг які подаються до будинку.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків за період з 01 березня 2013 року по 17 березня 2017 року від 17 березня 2016 року у ОСОБА_8 утворилась заборгованість, яка складається: 8447,1 грн. - заборгованість по квартплаті; 1692,31 грн. - заборгованість по водопостачанню та водовідведенню; 2686,52 грн. - заборгованість по опаленню.

02.11.2016 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 16312,95 грн. боргу, 1012,12 грн. - 3% річних, 6693,72 грн.- інфляційних, що в загальній сумі становить 24018,79 гривни та просив стягнути їх з відповідачки.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2016 року позов ОСББ «Орджонікідзе 96-3» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСББ «Орджонікідзе 96-3» заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 10273,50 грн., заборгованість по оплаті за житлово - комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1873,39 грн., заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в сумі 3266,3 грн., інфляційні втрати в сумі 6693,72 грн. та 3% річних в сумі 1012,12 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2016 року і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСББ «Орджонікідзе 96-3» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ст.526 ЦПК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що рішенням установчих зборів жителів будинку по АДРЕСА_1 від 05.01.2008 року було створено ОСББ «Орджонікідзе 96-3», затверджено статут об'єднання та обрано керівний склад. 28.12.2012 року на загальних зборах ОСББ був затверджений тариф квартирної плати.

05.10.2012 року ОСББ «Орджонікідзе 96-3» уклало договір №22 з ПАТ «Черкаське хімволокно» про постачання теплової енергії в гарячій воді.

27.08.2012 року ОСББ «Орджонікідзе 96-3» уклало договір з КП «Черкасиводоканал» на водопостачання та водовідведення.

16.10.2014 року ОСББ «Орджонікідзе 96-3» уклало договір з ПАТ «Черкаське хімволокно» про постачання теплової енергії в багатоквартирні будинки.

ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу купила 30.09.2010 року у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 та в цей же день було проведено державну реєстрацію даного правочину. Таким чином ОСОБА_8 є власницею АДРЕСА_1, але не являється членом ОСББ «Орджонікідзе 96-3», проте є споживачем послуг які подаються до будинку, так як окремих договорів на вивіз сміття, обслуговування внутрібудинкових інженерних мереж, прибирання при будинкової території, постачання тепла та теплої води, водопостачання та водовідведення не укладала.

Добровільно оплачувати надані житлово-комунальні послуги ОСОБА_8 не бажає, тому ОСББ «Орджонікідзе 96-3» звернулось до суду за захистом своїх порушених прав.

Зазначені правовідносини регулюються Конституцією України ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку та Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України від 24 червня 2004 р. N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).

Суб'єктами Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону).

ОСОБА_8 є власником квартири, а тому вона є суб'єктом даного Закону.

Так як 05.01.2008 року було створено ОСББ «Орджонікідзе 96-3», затверджено статут об'єднання та обрано керівний склад, а 28.12.2012 року на загальних зборах ОСББ був затверджений тариф квартирної плати та в послідуючому укладені договори на надання на будинок 96/3 комунальних послуг на постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення, теплової енергії, вивіз сміття.

Таким чином розрахунок з поставщиками комунальних послуг проводив ОСББ, а ОСОБА_8 отримуючи послуги без укладення договорів ні з поставщиками комунальних послух, ні з ОСББ нікому їх не оплачувала.

Згідно ст. 17 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: робити членам об'єднання попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних неподільному та загальному майну об'єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 30.10.2013 N 6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Разом з тим, як вірно відзначив суд першої інстанції, на позивача покладається обов'язок довести факт надання таких послуг, що і було зроблено позивачем. Правильність проведеного розрахунку ОСОБА_8 не спростовано.

Статями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_8 не виконує належним чином свої зобов'язання по оплаті отриманих послуг та задовольнив позовні вимоги.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін є безпідставними, так як зазначені докази досліджувались у відкритому судовому засіданні за участі обох сторін і суд першої інстанції не перешкоджав відповідачці надати свої заперечення відносно поданих нових доказів. Таким чином відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Інші доводи апеляційної скарги також перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2016 року відхилити, а рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :