Справа № 279/675/17 Номер рядка звіту 4
Провадження № 2/279/932/17
У Х В А Л А

22 лютого 2017 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Невмержицька О.А. розглянувши в м. Коростені позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на житловий будинок в цілому ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на житловий будинок в цілому.

Відповідно до чинного законодавства позовна заява є процесуальним документом та має містити посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На цій стадії цивільного процесу, позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не чітко викладено зміст позовних вимог, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, які поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, не надано належних та допустимих доказів на обгрунтування позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та поданих до неї документів, позивачка ставить питання про визнання будинку об"єктом права спільної сумісної власності подружжя і визнання права власності на житловий будинок в цілому, при цьому зазначає, що вказана обставина буде впливати на визначення розміру її частки у спадщині.

Також, до позовної заяви надано ряд документів, з яких вбачається, що питання розподілу спадкового майна, в даний час, вирішено в судовому порядку.

Крім того, не зрозуміло, які саме права та яким чином порушив відповідач у справі, які саме вимоги позивач пред"являє до нього.

В порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивачкою не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру, оскільки від цього залежить визначення розміру суми судового збору.

Одночасно, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, але нею не було надано будь - яких доказів про відсутність можливості сплати даних коштів.

Оскільки, позовні вимоги позивача мають майновий характер, то в даному випадку ціна позову, відповідно до вимог ст.80 ч.1 п.2 ЦПК України, буде розраховуватися, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами внесеними Законом України № 670-VІІІ від 03.09.2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Тому, суд роз"снює, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімуму для працездатних станом на 01 січня 2017 року становить 1 600,00 грн.

Згідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

А тому, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинку об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на житловий будинок в цілому залишити без руху та надати позивачці строк в п'ять днів для усунення недоліків, з дня отримання ухвали.

В разі усунення у вказаний строк недоліків заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Невмержицька О.А.