Справа № 489/4678/16-ц
Номер провадження 2/489/247/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач вихованням дітей не займається, не цікавиться їх долею, уникає обов'язку матеріального забезпечення. Всі обов'язки щодо здоров'я, фізичного, духовного розвитку та матеріального забезпечення позивач виконує самостійно.

Позивач просив суд позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. щомісяця на кожну дитину з часу подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Представник Виконавчого комітету Миколаївської міської ради як органу опіки та піклування - проти задоволення позову не заперечувала.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Рішенням суду від 18.04.2014 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач та відповідач мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 позивач та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідкою від 10.06.2016 підтверджено, що відповідач з сім'єю не проживає та у вихованні сина участі не приймає.

Довідкою від 10.06.2016 підтверджено, що відповідач з сім'єю не проживає, у вихованні доньки участі не приймає.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

В судовому засіданні було допитано як свідка старшу доньку сторін ОСОБА_3, яка показала, що батько вже два роки з ними не спілкується, не бере участі у її вихованні.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, у зв'язку з чим вимоги про позбавлення його батьківських прав необхідно задовольнити, що відповідає інтересам дітей.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Вказує, що сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів.

Відповідно до ст. ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Законодавством України встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, який становить 1689 грн. Прожитковий мінімум це визначений державою мінімум коштів необхідних для забезпечення утримання дитини з мінімальними соціальними гарантіями. Виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків, вони повинні приймати участь в утриманні дитини в сумі не менш 844,5 грн.(для дитини віком від 6 до 18 років).

Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 845 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 845 грн., з подальшою індексацією, починаючи з 21 вересня 2016 року до досягнення ним повноліття;

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 845 грн., з подальшою індексацією, починаючи з 21 вересня 2016 року до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв