Справа №482/526/16-ц 14.02.2017 14.02.2017 14.02.2017
Справа № 482/526/126-ц
Провадження № 22ц-784/131/17 Суддя першої інстанції - Ітрін М.В.
Категорія 30 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Коломієць В.В., Ямкової О.О.,

із секретарем - Лівшенком О.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

Центрального відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_6, Державної казначейської служби України

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_6 до Держави в особі Державної казначейської служби України, Новоодеського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Миколаївській області (далі Новоодеський відділ ДВС), Центрального відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Центральний відділ ДВС) за участю третьої особи ОСОБА_7 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Держави в особі Державної казначейської служби України, Новоодеського відділу ДВС, Центрального відділу ДВС про відшкодування шкоди.

Позивач зазначав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29 травня 2010 року з вини ОСОБА_7 він отримав тяжкі тілесні ушкодження. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2012 року з ОСОБА_7 на його користь стягнуто на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя 175 680,13 грн. та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди у загальній сумі 225 680,13 грн. На підставі вказаного рішення суду Новоодеським районним судом Миколаївської області були видані виконавчі листи, які спочатку перебували на виконані у Новоодеському відділі ДВС, а на теперішній час перебувають на виконанні в Центральному відділі ДВС. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 1 грудня 2015 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу ДВС, щодо виконання рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини та на те, що з 2012 року по теперішній час у завязку з бездіяльністю державного виконавця рішення суду не виконане, позивач просив суд стягнути з державного бюджету на його користь шкоду у розмірі 225 680,13 грн.

У подальшому представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути з державного бюджету матеріальну шкоду у розмірі 225 680,13 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів державної влади на користь ОСОБА_6 завдану неправомірною бездіяльністю Центрального відділу ДВС моральну шкоду у сумі 3 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Центрального відділу ДВС, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, просив рішення в частині задоволення моральної шкоди скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (ст. ст. 1173, 1174 ЦК України).

За положеннями ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року №202/98-ВР шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Згідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається та таке встановлено судом, що 29 травня 2010 року під час скоєння ДТП ОСОБА_7, вина якої встановлена вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2010 року, ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження (а.с.5-7).

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2012 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 стягнуто 175 680,13 грн. на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 8-10).

25 грудня 2012 року Новоодеським районним судом Миколаївської області було видані виконавчі листи №1419/587 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 175 680,13 грн. та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі вказаних виконавчих листів державним виконавцем Новоодеського відділу ДВС були відкриті виконавчі провадження за №35990325 та №35990515, які постановами від 24 липня 2013 року закінчені у звязку з відсутністю на території Новоодеського району майна, що належить боржнику.

В подальшому зведене виконавче провадження було передано до Центрального відділу ДВС для виконання, оскільки земельна ділянка, яка належить боржниці, перебуває в оренді Фермерського господарства, яке зареєстроване на території, що обслуговується Центральним відділом ДВС (а.с.37-38).

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС від 9 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 1 грудня 2015 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу ДВС з примусового виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 завданої матеріальної і моральної шкоди. Зобовязано державного виконавця виконати рішення суду протягом двох місяців (а.с.11-13).

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 2 серпня 2016 року вказана ухвала суду, змінена, визнано неправомірною бездіяльність Центрального відділу ДВС, допущену під час примусового виконання вищезгаданого рішення суду та зобовязано субєкт оскарження усунути порушення, допущені при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження та вчинити певні дії. (74-76).

На теперішній час рішення суду не виконане.

Наведене свідчить про те, що внаслідок неправомірної бездіяльності Центрального відділу ДВС позивач зазнав душевних страждань, оскільки було порушено право на належне та своєчасне виконання рішення суду, ухваленого на його користь.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Також є вірним висновок суду про відсутність підстав для задоволення шкоди у розмірі 225 680,13 грн. тому, що її відшкодування не може бути покладено на державу, оскільки вона відповідає загальному розмірові матеріальної та моральної шкоди, яка вже була стягнута рішенням суду на користь позивача.

Посилання суду на те, що відсутній відповідний закон для механізму застосування ст. 1177 ЦК України, тобто відшкодування шкоди особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення є помилковим, оскільки позивач просить стягнути іншу шкоду. Однак, таке посилання суду не вплинуло на правильність вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до підстав позову, а апеляційних скарг відповідачів до заперечень на позовну заяву, яким суд відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України дав належну оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційні скарги в силу ч.1 ст.308 ЦПК України підлягають відхиленню.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Центрального відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_6, Державної казначейської служби України відхилити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. ОСОБА_1 ОСОБА_1

Судді: В.В. Коломієць

ОСОБА_8