Справа № 635/920/17
Провадження № 2-о/635/86/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю прокурора - Рикової О.В.,

секретаря судового засідання - Лисенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря Вовк Є.І. звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати ОСОБА_1 у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_1 була госпіталізована 14 лютого 2017 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 12 лютого 2017 року лікарем-психіатром ЦРЛ м. Валки ОСОБА_3, після чого оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_4, який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від ОСОБА_5, зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного стану, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих; суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, 14 лютого 2017 року о 09 годині 05 хвилин ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи ОСОБА_6, завідувача відділення лікаря вищої категорії ОСОБА_4, завідувача відділення лікаря вищої категорії ОСОБА_7, лікаря - психіатра лікаря вищої категорії ОСОБА_8, яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу в умовах стаціонару.

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_7 підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище.

Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5, яка є опікуном хворої, у судове засідання не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати питання, щодо госпіталізації ОСОБА_1 за її відсутності /а.с. 15/.

Прокурор Рикова О.В. проти госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу не заперечувала.

Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_1 у судове засідання не викликалася, оскільки згідно рішення Валківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2007 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра ОСОБА_6 та завідувача відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра ОСОБА_4 /а.с. 4/

Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2007 року ОСОБА_1 визнано недієздатною та призначено їй підставі рішення №17 Виконавчого комітету Валківської міської ради від 20 березня 2015 року опікуна - ОСОБА_5 /а.с. 9 - 10, 11/.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_1, які надійшли від її опікуна ОСОБА_5, 14 лютого 2017 року о 09 годині 05 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1».

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Як вбачається з виписки з історії хвороби ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в АДРЕСА_1. Перебуває на лікуванні в ОПБ №1 з 14 лютого 2017 року по даний час.

Народилась в робочий сім'ї, молодшою з двох дітей. До школи пішла вчасно, закінчила 11 класів вечірньої школи, ПТУ №2, за фахом шваля, згодом закінчила курси закрійників. Працювала кухарем на параході п'ять років, буфетником в райспоживспілці, перебувала в центрі зайнятості. Офіційно у шлюбі не перебувала, має доньку 1993 року народження, яка мешкає разом з батьком в м. Одеса. Із перенесених захворювань відмічає простудні, дитячі інфекції. Травм, операцій не було.

Вважає себе хворою з 2003 року, коли стала агресивною, виганяла матір з дому, стверджувала, що це незнайома жінка у вигляді її матері. Від'їжджала з дому, «пропадала на несколько дней», «не удержувалась на работе». Від лікування категорично відмовляється, так як не вважає себе хворою. Вперше лікувалася в ОПБ №1 в 2005 році. Після виписки перший час відчувала себе добре, згодом стала уходити із дому, висловлювати маячні ідеї в адрес батьків. Рішенням суду в 2007 році її визнано недієздатною, проходила судово медичну експертизу. Повторно лікувалася в ОПБ №1 в 2009 році, була агресивною, порвала та спалила всі свої речі, постійно галюциніровала. Звернулась за допомогою до психіатра та була направлена на лікування в ОПБ №1. Хвора була представлена обласному психіатричному МСЕК ОПБ №1 та їй встановлено ІІ групу інвалідності до 01 червня 2010 року. Остання госпіталізація в 2011 році. Остання перекомісія була в червні 2013 році, продовжена ІІ група інвалідності до 01 червня 2015 року.

Дане надходження обумовлено погіршенням психічного стану, а також вирішенням питання о переведенні в будинок інтернат психоневрологічного профіля.

Контакту доступна формально, свідомість не порушена. Орієнтування усіх видів збережено. Виглядає спокійної, безініціативною. Інтерес до бесіди не виявляє. Негативистична, висловлює бредові ідеї відношення, дії на адресу батьків: «Бросили, я им не нужна». Мислення бредове з розривами та зісковзуванням. Емоційно тьмяніла. Критики немає. Згодна на лікування.

Діагноз: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. /а.с. 7/.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_1, 1967 року народження, страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого вона не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй психіатричної допомоги, ОСОБА_1 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару /а.с. 6/.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу.

Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку ОСОБА_1, які надійшли від її опікуна ОСОБА_5, недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою її законного представника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124, 127 Конституції України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд -

в и р і ш и в:

Заяву комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Валки Харківської області до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Полєхін