Справа № 638/770/15-ц
Провадження № 2/638/1061/17
15.02.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Подус Г.С.
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 690 про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії від 28.07.2004 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 355000,00 грн. строком до 07.02.2014 зі сплатою 18 відсотків річних.
Згідно із п. 1.1. Договору про зміни № 5 від 21.02.2007 до Договору № 690 про надання споживчого кредиту від 28.07.2004 сторони Кредитного договору домовилися, що позичальник сплачуватиме ОСОБА_1 щомісячну комісійну винагороду в розмірі 716,00 грн. за ведення позичкового рахунку до остаточного проведення кредиту.
В результаті неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, утворилася заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, що є порушенням взятих ним за Кредитним договором зобовязань.
Також позивач вказує, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум.
ОСОБА_2 було подано зустрічний позов до ПАТ «ОСОБА_1 Ворота» про визнання не дійсним договору №690 від 28.07.2004 року, який ухвалою від 23.09.2015 року було залишено без руху. Недоліки усунуто не було, тому зустрічний позов вважається не поданим.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надали заяву в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутності та не заперечували проти винесення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по уточненому розрахунку.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного договору № 690 про надання споживчого кредиту від 28.07.2004 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 355000,00 грн. строком до 07.02.2014 зі сплатою 18 відсотків річних.
Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач свої зобовязання за договорами виконав, надав відповідачеві зазначені вище кредитні кошти.
Згідно із п. 1.1. Договору про зміни № 5 від 21.02.2007 до Договору № 690 про надання споживчого кредиту від 28.07.2004 сторони Кредитного договору домовилися, що позичальник сплачуватиме ОСОБА_1 щомісячну комісійну винагороду в розмірі 716,00 грн. за ведення позичкового рахунку до остаточного проведення кредиту.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
В результаті неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору, утворилася заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, що є порушенням взятих ним за Кредитним договором зобовязань.
Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604-609 ЦК.
Відповідно до п. 17 Постанови пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце її перебування.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обовязковими для виконання сторонами.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, станом на момент подачі позову судовий збір становив 3654 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 109, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 221, 224-229 ЦПК України, ст. ст. 526, ч. 1 ст. 530, 536, 549, 551, 610-612, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, -
Позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Ворота» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя