05.12.2017 227/3294/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

при секретарі: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 80 в будинку № 18 м-ну Молодіжний міста Добропілля Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є головним квартиронаймачем квартири № 80 в будинку № 18 м-ну Молодіжний міста Добропілля Донецької області, яка перебуває у комунальній власності органу місцевого самоврядування, що підтверджується рішенням виконкому Добропільської міської ради за №100/2 від 15 березня 2006 року. У березні 2006 року здійснено переоформлення договору найму на відповідну житлову площу на імя позивача з її чоловіка ОСОБА_2 На даний час вона в квартирі зареєстрована разом з відповідачем та сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. З 2006 року відповідач не проживає у зазначеній квартирі, не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Точне місце фактичного проживання відповідача не відоме.

Позивач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Добропільської міської ради №100/2 від 15 березня 2006 року, договір найму на житлову площу в м.Добропілля за адресою: АДРЕСА_1, вирішено переоформити на імя ОСОБА_1 з чоловіка ОСОБА_2, на підставі ст. 106 ЖК України. (а.с.6)

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2011 року, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвано.(а.с.7)

Згідно довідки про склад сімї № 17/4201 від 18 жовтня 2017 року, виданої відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована разом із сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та колишнім чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.9).

Відповідно до акту від 17 жовтня 2017 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Добропільське експлуатаційне підприємство № 2», підписаного двома майстрами дільниць цього підприємства та двома мешканцями будинку, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, але не проживає більше десяти років. (а.с.8).

Реєстрація відповідача у спірній квартирі підтверджується довідкою про склад сімї та довідкою відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області від 23 жовтня 2017 року № 17-16/641. (а.с.13).

Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми.

Права та обовязки тимчасово відсутнього наймача або членів сімї встановлюється ст. 78 ЖК України, яка передбачає випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами.

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Тимчасова відсутність особи може бити безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як розяснено у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім'ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до ст.107 ЖК (5464-10) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК.

У разі відсутності особи понад шість місяців при розгляді позову про визнання її такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини справи, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сімї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Враховуючи викладене, а також те, що судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2011 року єколишнім членом сімї позивача та понад шість місяців без поважних причин не мешкає за адресою: АДРЕСА_2, суд вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Керуючись ст. ст.64 - 65, 71 - 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 10, 60, 213 - 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.С. Мацишин

05.12.2017