Справа № 343/2423/16-ц
Провадження № 22-ц/779/422/2017
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представника апелянта - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Герила В.І. щодо актуалізації оцінки й реалізації предмета іпотеки та заборону реалізації іпотечного майна, - за апеляційною скаргою ПАТ «ВіЕс Банк» на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від 25.01.2017 року задоволено скаргу ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Герила В.І. щодо актуалізації оцінки з метою реалізації предмета іпотеки та заборону реалізації іпотечного майна. Заборонено Долинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області реалізацію іпотечного майна - будівлі складу, загальною площею 615,1 м.кв., що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3, до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на вказане іпотечне майно або вчинення відповідного виконавчого напису нотаріуса.

Вважаючи, що дана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, ПАТ «ВіЕс Банк» подав апеляційну скаргу, доводи якої зводяться до того, що відповідно до ч.5 ст. 48 ЗУ «Про іпотеку» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. За змістом ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» підставою для застосування положень ЗУ «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні ч.1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, положення ЗУ «Про виконавче провадження» допускається звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Наявність зареєстрованих за боржником квартири та автомобіля не може бути перешкодою щодо передачі на реалізацію іншого нерухомого майна, що перебуває в іпотеці ПАТ «ВіЕс Банк». Так, на час вчинення державним виконавцем дій щодо оцінки у боржника ОСОБА_3 було відсутнє будь-яке майно на яке можна було б звернути стягнення, окрім іпотечного майна, оскільки дії державного виконавця щодо розшуку транспортного засобу виявилися безрезультатними, а інше нерухоме майно, що є у власності Боржника - трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 підпадає під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Таким чином, під час вчинення виконавчих дій щодо актуалізації оцінки іпотечного майна з метою його примусової реалізації державним виконавцем було дотримано всіх вимог передбачених чинним законодавством України, а саме: у боржника ОСОБА_3 відсутнє будь-яке інше майно, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявна заборгованість виключно для стягнення коштів з іпотечного майна перед іпотекодержателем ПАТ «ВіЕс Банк», щодо примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні.

Просить скасувати ухвалу Долинського районного суду від 25.01.2017 року і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

На виконанні в Долинському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 боргу по 19 виконавчих документах, в тому числі: виконавчий лист Долинського районного суду Івано-Франківської області № 2-974/2011 від 08.10.2013 року та ухвала цього ж суду № 343/2707/13-ц від 10.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 боргу на користь ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк»); накази Господарського суду Львівської області № 0034662 та № 0034663 від 02.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ПП «Берта Плюс».

Актом опису й арешту майна від 07.10.2014 року державним виконавцем при примусовому виконанні ухвали Долинського районного суду від 10.10.2013 року описано будівлю складу, загальною площею 615,1 м.кв., що знаходиться в м.Долині по вул.Торговій, 8.

05.11.2014 року старший державний виконавець Матійців В.О. виніс постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, та призначив ОСОБА_6 експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання ухвали Долинського районного суду від 10.10.2013 року.

Обгрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_3 посилалась на те, що будівля складу, на яку був накладений арешт державним виконавцем, є предметом іпотеки за договорами іпотеки, укладеними 25.09.2007 року та 22.09.2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Електрон Банк» та між ОСОБА_3 та ВАТ «Фольксбанк», і звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, на думку заявника, державний виконавець, при виконанні виконавчих листів вчинив на користь стягувача не передбачені законом дії.

Під час розгляду справи встановлено, що правонаступником ВАТ «Електонбанк» та ВАТ «Фольксбанк» є ПАТ «ВіЕс Банк»

За наявності таких обставин суд першої інстанції повинен був залучити до участі у справі стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «ВіЕс Банк», оскільки при розгляді скарги вирішувалось питання про його права та інтереси, але цього не зробив.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що при вирішенні скарги суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для її вирішення, тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, ухвалу суду слід скасувати, передавши питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду від 25 січня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

В.А. Девляшевський

Р.Й. Матківський