Справа № 505/3858/16-ц
Провадження № 2/505/338/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та спільного проживання, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 03.11.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 13 березня 2014 року померла її рідна тітка по лінії матері - ОСОБА_2.

Після смерті її рідної тітки по лінії матері - ОСОБА_2, відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8868 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 504/03 від 16 грудня 2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 051964, виданий 02 березня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00490.

В звязку з тим, що на день смерті тітки вона постійно проживала разом з нею за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Липецьке та вела спільне господарство, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця пятої черги.

Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 13 березня 2014 року, або фактично прийнявших спадщину - не має.

В жовтні 2016 року вона звернулась до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, як спадкоємиця пятої черги за законом.

Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 051964, був втрачений й надати його нотаріусу вона не змогла, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно її рідної тітки ОСОБА_2, померлої 13 березня 2014 року. Крім цього, вона не змогла надати державному нотаріусу й документів, які б підтверджували її родинні відносини з рідною тіткою по лінії матері ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої 13 березня 2014 року.

Одночасно, державним нотаріусом їй було розяснено, що з приводу встановлення факту родинних відносин та визнання за нею права власності на спадкове майно, як за спадкоємицею пятої черги за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Липецьке Котовського району Одеської області, яка померла 13 березня 2014 року є її рідною тіткою, факт їх спільного поживання на день відкриття спадщини; визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її тітки - ОСОБА_2, померлої 13 березня 2014 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8868 га, яка розташована яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області,

передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 504/03 від 16 грудня 2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №051964, виданий 02 березня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних акті на право приватної власності на землю за 6 № 00490, як за спадкоємицею пятої черги за законом.

В ході судового розгляду справи позивачка та її представник за довіреністю на позові наполягали у повному обсязі.

Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій проти позову не заперечував.

Вислухавши позивача, поази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 13 березня 2014 року у віці 81 року в с. Липецьке Котовського району Одеської області померла ОСОБА_2 (актовий запис №262), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №363838 від 13.03.2014 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8868 га, яка розташована яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 504/03 від 16 грудня 2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №051964, виданий 02 березня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних акті на право приватної власності на землю за 6 № 00490, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученого до справи.

Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області від 21.11.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «ім.Леніна», з урахуванням індексації станом на 01.01.2016 року становить 60860,99 грн.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2 заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті має здійснюватися за законом.

Судом встановлено факт, що ОСОБА_2, яка померла 13 березня 2014 року, є рідною тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджуються письмовими доказами справи:

- Паспортом громадянина України серії КЕ №791689, виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 16 жовтня 1997 року, де прізвище, імя та по-батькові позивача є ОСОБА_1. Народилась 25.07.1962 року в с. Липецьке Котовського району Одеської області, російською мовою в паспорті її прізвище, імя та по-батькові вказано як «Борта Галина Андреевна»;

-Копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, яка народилась в с. Липецьке Котовського району Одеської області 13 жовтня 1941 року;

-Копією свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_3;

-Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6, яка померла 13 березня 2014 року в с Липецьке Котовського району Одеської області.

Факт родинних відносин також підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які свідчили, що є сусідами позивачки. Їм відомо, що позивачка і ОСОБА_2 з 2009 року спільно проживали у будинку позивачки і вона, позивачка, доглядала свою тітку та її хоронила. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має. Сама лун гул Л.П. була рідною сестрою матері позивачки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачка прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою виконкому Липецької сільської ради №436 від 06.05.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 дійсно постійно проживала з тіткою ОСОБА_2 та вели спільне господарство по день її смерті 13 березня 2014 року та показами вищевказаних свідків.

Згідно листа Шостої Одеської державної нотаріальної контори №5007/01-16 від 01.12.2016 року, спадкова справа щодо померлої ОСОБА_2, яка померла 13 березня 2014 року, та ОСОБА_9, який помер 02 червня 1999 року, не заводилась.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Проте, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку на спадкове майно, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, та необхідності встановлення факту родинних відносин між нею та померлою.

Про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №026125 розміщено обяву про це в місцевій газеті «Котовські реклама» за 15.02.2017 року №7 (696).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення..

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 396 ЦК України щодо захисту речових прав на чуже майно визначає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання.

Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст.16, 328, 392,1218,1222,1225,1265,1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 13 березня 2014 року, є рідною тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та факт їх спільного проживання на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно її тітки - ОСОБА_2, померлої 13 березня 2014 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8868 га, яка розташована яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 504/03 від 16 грудня 2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №051964, виданий 02 березня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних акті на право приватної власності на землю за 6 № 00490, як за спадкоємицею пятої черги за законом.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я