Справа № 715/440/16-ц
Провадження № 2/715/5/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

за участю:

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі Глибоцького районного суду Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в його володінні на тимчасовому користуванні знаходиться автомобіль марки «Фіат Скудо» р/н НОМЕР_1, який належить його дружині ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ № 738684.

20.07.2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області на автодорозі М-19 на 512 км, сталась дорожньо-транспортна пригода за його участю на автомобілі «Фіат Скудо» р/н НОМЕР_1 та водія ОСОБА_6, керуючого автомобілем НОМЕР_2, водія ОСОБА_7, керуючого автомобілем НОМЕР_3, та водія автомобіля НОМЕР_4, належного ОСОБА_4.

Зазначає, що він рухався у вказаному напрямку, по середині лівої смуги руху, де автодорога має по дві смуги руху в кожному напрямку, що розділені в різних напрямках подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3. В напрямку м. Чернівці за 20 метрів перед ним рухався водій на автомобілі «БМВ 325» по лівій смузі та здійснив поворот ліворуч, через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки. Внаслідок маневру відвороту його автомобіля «Фіат Скудо» сталось його ушкодження та зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 та автомобілем НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_7 Посилається на те, що водій автомобіля НОМЕР_7 з місця ДТП поїхав, завершивши маневр повороту ліворуч та заїхавши в провулок в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області на подвіря, де він і проживає, зачинивши ворота. Внаслідок ДТП його автомобіль зазнав технічних та механічних пошкоджень, які згідно оцінки вартості матеріального збитку, за звітом №2015-932 від 02.09.2015 року складає 79634,94 гривні.

На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП 79 634, 94 гривень та судові витрати по справі 796,35 гривень.

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_8 під час розгляду справи, позовні вимоги підтримали повністю, і в своїх поясненнях просили задовольнити позовні вимоги з підстав, які викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_4 під час судового розгляду справи позовні вимоги не визнав, вказував, що на місці ДТП його взагалі не було, перешкод руху автомобіля під керуванням позивача він не створював, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вказували на те, що позов є безпідставним, а позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно постанови Глибоцького районного суду від 06.10.2015 року, 11 вересня 2015 року відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №308937, відповідно до якого останній, 20.07.2015 року приблизно о 20:30 год., в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки Фіат Скудо, д/н НОМЕР_8, не впоравшись з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з іншими транспортними засобами, в результаті чого транспортні засоби були пошкоджені, чим порушив вимоги п.п. 10.1., 11.2 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрито, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_3 в момент виникнення небезпеки знаходився у аварійній обстановці, і не мав технічної змоги уникнути зіткнення, тобто вчинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи в стані крайньої необхідності.

Слід значити, що вищевказаною постановою, суд не встановлюав особу водія транспортного засобу, який створив аварійну обстановку та не вирішував питання про притягнення його до дамінстративної відповідальності.

У своїх поясненнях під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також у своїй позовній заяві та у судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 вказував на те, що аварійну обстановку йому створив водій автомобіля НОМЕР_4, власником якого є відповідач ОСОБА_4, а тому просив стягнути з нього задану йому матеріальну шкоду.

На підтвердженні своїх позовних вимог позивач просив суд допитати свідка ОСОБА_6

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав на те, що 20.07.2015 року він їхав з м. Чернівці в сторону с. Коровія і перед ним рухався автомобіль БМВ темно сірого кольору, зі швидкістю приблизно 50-60 км., який під час руху, зменшивши швидкість, різко повернув у ліво у прилеглу вулицю, чим створив аварійну обстановку автомобілю «Фіат Скудо», який рухався на зустріч. Водій автомобіля «Фіат Скудо» був змушений змінити свій напрямок руху, а саме виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з його автомобілем. Вказав на те, що під час першочергових поясненнях не вказував номер автомобіля БМВ, оскільки згадав його пізніше. При цьому памятає, що номер автомобіля БМВ - СЕ 8077, при цьому останні дві цифри не памятає.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав на те, що 20.07.2015 року з 14 год. до 22 год знаходився у ОСОБА_4 вдома, де допомагав йому ремонтувати двигун. Автомобіль БМВ, який належить ОСОБА_10 був на подвірї, і ОСОБА_10 у той день на ньому нікуди не виїжджав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказав на те, що 20.07.2015 року він був дома. Біля 17 год. до нього прийшов його сусід ОСОБА_10 та попросив допомогти з ремонтом двигуна, на що він погодився. ОСОБА_10 з ремонтом також допомогав ОСОБА_9. Після того як він прийшов до ОСОБА_10 останній на своєму автомобілі БМВ, який знаходився в недобудованому гаражі, нікуди не виїжджав.

Слід зазначити, що доказів про те, що на ОСОБА_10 був складений протокол про адміністративне правопорушення і він притягувався до адміністративної відповідальності за створення аварійної обстановки суду не було подано.

Згідно з розясненнями, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " №4 від 01.03.2013 року, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, позивач ОСОБА_3, не надав суду достатньо доказів, які б підтвердили факт завдання йому шкоди за участю автомобіля НОМЕР_7, власником якого є відповідача ОСОБА_4, а також той факт, що саме відповідач є завдачачем шкоди, при цьому самі тільки покази свідка ОСОБА_12, на думку суду є недостатніми.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, у звязку з тим, що в судовому засіданні позивач на навів достатньо доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається у позовній заяві.

На підставі ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини в той же строк, з моменту отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: