АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/159/15-ц Номер провадження 22-ц/786/765/17Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Дорош А.І.

секретар: Діхтяр Т.В.,

з участю адвоката Крекотень О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 01 вересня 2016 року

по справі за поданням державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пушко Р.А. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року державний виконавець Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а саме - ОСОБА_3, який має заборгованість по виконавчому провадженню про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_5

Оскільки боржник не сплачує аліменти, на даний час існує заборгованість та є реальна можливість його виїзду за межі України, з метою забезпечення прав стягувача та виконання судового рішення відділ звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 01 вересня 2016 року тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку, просивши ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити. Вважає, що ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 90 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього закону.

За змістом пункту 18 частини третьої статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи до виконання зобов'язань за рішенням.

Задовольняючи подання державного виконавця Полтавського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Пушко Р.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а тому необхідно вжити відповідних заходів з метою забезпечення прав стягувача у виконавчому провадженні та з метою забезпечення виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Полтавському РВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 47915614 з примусового виконання виконавчого листа №2/554/392/2015, виданого 12.02.2015 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на двох дітей. Заборгованість по виконавчому документу станом на 01.08.2016 року становить 25200 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник відмовляється виконувати вимоги державного виконавця. Так, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_3 був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відомостей про те, що ОСОБА_3 отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження у справі немає, як відсутні і відомості того, що він був попереджений про наданий добровільний строк для виконання судового рішення.

Державним виконавцем не надано відомостей про отримання інформації щодо наявності у боржника банківських рахунків, нерухомого або рухомого майна, на які можливо накласти арешт.

Окрім того, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав квитанції пошти про пересилання поштових грошових переказів на ім'я стягкувачки ОСОБА_5 протягом 2005 року на суму 826 грн. та банківська квитанція про сплату 23.02.2017 року 6000 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суд першої інстанції не мотивував та не обґрунтував ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань за судовим рішенням, державним виконавцем не доведено ухилення ОСОБА_3 від сплати боргу, а тому подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права, ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 01 вересня 2016 року слід скасувати, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 01 вересня 2016 року - скасувати.

У задоволенні подання подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пушко Р.А. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: О.Ю. Кузнєцова

А.І. Дорош