Справа № 308/2593/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 січня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі - Бота О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року, -

встановив:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 04.07.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем - ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №МКХRRX03960060 згідно якого банк надав ОСОБА_3, а останній отримав суму кредиту у розмірі 1780,80 грн., зі сплатою 12,00 % річних на залишок суми по кредиту, строком на 12 місяців, з кінцевим терміном погашення суми кредиту та сплати відсотків в строк по 04.07.2009 року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами кредитного договору відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконує. ОСОБА_3 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.05.2012 р. з відповідача ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6947,24 грн. Враховуючи, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 23.02.2016 року перед позивачем по кредитному договору становить 17395,86 грн., а також сума штрафу відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 869,79 грн. - штраф (процентна складова), яку ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» просило стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_3 та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазаначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 04.07.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем - ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №МКХRRX03960060, шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», на підставі поданої відповідачем заяви, в якій міститься його підпис про ознайомлення з цими умовами надання кредиту фізичним особам, а також тарифами банку. Відповідно до укладеного з відповідачем договору банк надав строковий кредит у сумі 1780,80 грн., строком на 12 місяці з 04.07.2008 року по 04.07.2009 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що стверджується заявою ОСОБА_3 копія якої приєднана до матеріалів справи.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до умов заяви, ціль кредитування: придбання продукції.

У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_3 ознайомився і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку.

Відповідач ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з кредитного договору ОСОБА_3 отримав кошти від ЗАТ КБ "ПриватБанк" на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. За порушення умов договору у розділі 5 Умов та правилах надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України.

Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі.

Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.05.2012 р. з відповідача ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6947,24 грн. яка виникла станом на 24.02.2011 року.

Однак, у порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 , як стверджує позивач, продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 23.02.2016 року в нього утворилась заборгованість перед кредитором в сумі 18765,65 грн. з яких : 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 869,79 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України

Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.3.2.2. Умов позичальник зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви Позичальника.

Відповідно до п.3.2.3 Умов позичальник зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Відповідно до Умов підписаної відповідачем заяви, банк надав строковий кредит на придбання товару в сумі 1780,80 гривень.

Відповідно до Умов підписаної відповідачем заяви, відповідач зобовязався погашати заборгованість щомісяця в період з 15 по 20 число кожного місяця, щомісячний платіж у сумі 182,40 гривень для погашення заборгованості за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інші витрат згідно Умов.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

П. 5.1 Умов встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, Умов та правил, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України встановлено, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Таким чином стягнення неустойки ( пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня ( місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовною давності за основною вимогою. Пунктом 5.3 вищезгаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів будь-якого із зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов кредитного договору №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.05.2012 р., яке набрало законної сили , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року (а.с.3).

Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі по тексту -Постанова Пленуму) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення Ужгородським міськрайонним судом рішення від 11.05.2012 року боржник не погашав заборгованість по кредитному договору.

Таким чином, Банк має право нараховувати відсотки на суми непогашеної заборгованості в період після 24.02.2011 року.

Узагальнюючи наведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути відсотки та пеню нараховані за період з 24.02.2011 року по 23.02.2016 року. Щодо тіла кредиту та штрафів, зважаючи на його правову природу (штраф на відміну від пені нараховується одноразово за порушення конкретного зобов'язання), то такі вже стягнуті рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.05.2012 року .

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів в розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 869,79 грн. - штраф (процентна складова) за порушення грошових зобов'язань.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 17 395,86 грн.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року заборгованість в сумі 18765,65 грн. підлягає до часткового задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 554, 555, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» подану в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №МКХRRX03960060 від 04.07.2008 року в сумі 17395,86 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сплаченого ними суми судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1