Справа № 581/88/17
Провадження № 2/581/65/17
У Х В А Л А

13 лютого 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25 листопада 2013 року.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1905 га., кадастровий номер :02:008:0237, яка розташована за адресою: Сумська область, Липоводолинський район, Саївська сільська рада шляхом заборони будь-яким особами укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження, аргументуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши доводи заяви, матеріали цивільної справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно наданої копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 0,1905 га для ведення особистого селянського господарства та площею 3,2984 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вимогами, які мають матеріальний характер, предметом яких є грошова сума в розмірі майже 50000 грн., тому незабезпечення збереження майна відповідача може в подальшому призвести до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися обєктом прав, що став предметом спору.

Вимоги позивача у заяві про забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу земельну ділянку через те, що невжиття заходів забезпечення позову по вказаній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також суд зауважує, що накладання арешту на земельну ділянку не позбавляє відповідача права володіння та користування нею.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1905 га, кадастровий номер :02:008:0237, яка розташована за адресою: Сумська область, Липоводолинський район, Саївська сільська рада, заборонивши будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. В. Кузьмінський