У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2017 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., при секретарі судового засідання Гайданці Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, 3 процентів річних, витрат за проведення оцінки обєкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, компенсації за заподіяну моральну шкоду,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, 3 процентів річних, витрат за проведення оцінки обєкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2015 року відкрито провадження у цивільній справі № 308/12758/15-ц за вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 20.05.2016 р. провадження в даній справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги. Після повернення на адресу суду 24 лютого 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області Міністерства юстиції України документів, складених в ході виконання на території Угорської Республіки судового доручення про вручення судових документів ОСОБА_3 у звязку з їх неврученням, провадження у справі відновлено ухвалою суду від 27.02.2017 року.

13 лютого 2017 року через канцелярію суду зареєстровано заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, 3 процентів річних, витрат за проведення оцінки обєкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, компенсації за заподіяну моральну шкоду.

В обґрунтування заяви позивачі вказують на те, що 20.05.2016 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зупинено провадження у справі № 308/12758/15-ц до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Повідомляють, що відповідач не виявляє ініціативи щодо погашення боргу. Зважаючи на те, що майно, яке належить відповідачу на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, вважають, що позов необхідно забезпечити в майбутньому.

Зважаючи на те що, ціна позову по справі № 308/12758/15-ц становить 49692,44 гривень та судові витрати, то існує ймовірність того, що відповідач може вчинити дії, що будуть ускладнювати, чи зроблять неможливим виконання рішення, яке буде прийнято судом за результатами розгляду позовної заяви від 16.10.2015 року «про стягнення 3% річних та втрат від інфляційних процесів по справі про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди». Такими діями, зокрема, можуть бути способи відчуження нерухомого майна.

Вказують, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №78072768 від 13.01.2017 10:26:50 відомо про наявність у Відповідача майна, яке в свою чергу може бути засобом виконання рішення суду в майбутньому та в повному обсязі, а саме:

реєстраційний номер майна 716644 - земельна ділянка, кадастровий номер :17:033:0020, площею 600 кв.м. за адресою м. Ужгород, вул. Плеханова, 16. тип майна - будинок;

реєстраційний номер майна 17769220 - однокімнатна квартира, загальною площею 29,23 кв.м., житловою 16,2 кв.м. за адресою м. Ужгород, пл. Хмельницького Б., 3/35;

реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 48 земельна ділянка, кадастровий номер :11:011:0090, площею 0,1152 га за адресою Ужгородський район, с. Оноківці, «Шахта» мікрорайон;

реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 48 - земельна ділянка, кадастровий номер :11:011:0019, площею 0,1152 га за адресою Ужгородський район, с. Оноківці, «Шахта» мікрорайон.

На підставі вищенаведеного, просять суд відновити провадження у справі №308/12758/15-ц задля розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 13.02.2017 року про забезпечення позову та винести ухвалу про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 151, 153 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За ч. 1, ч. 5 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, а про вжиття заходів забезпечення позову, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволенн, однак в межах розміру заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що між сторонами виник спір про стягнення інфляційних втрат, 3 процентів річних, витрат за проведення оцінки обєкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, компенсації за заподіяну моральну шкоду, спір розглядається в суді, відповідачем не виконуються зобовязання, передбачені цим договором, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є підставною.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із того, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач протягом судового розгляду вчинить дії по відчуженню майна на користь третіх осіб.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивачів та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи у контексті з положеннями ст. 1 ЦПК України, заяву слід задовольнити частково із забезпеченням позову в межах суми позовних вимог у розмірі 49692,44 гривень до вирішення справи по суті.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 153 ЦПК України, за якими у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання, орган державної виконавчої служби належить зобовязати надіслати суду повідомлення про виконання ухвали.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 294, 296 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат, 3 процентів річних, витрат за проведення оцінки обєкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, компенсації за заподіяну моральну шкоду задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, наклавши арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в межах суми позовних вимог у розмірі 49692,44 гривень до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Копію ухвали надіслати заявнику негайно після її постановлення, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвалу суду для виконання надіслати до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, якому повідомити суд про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик