Справа № 277/722/16-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
(повний текст)
"23" лютого 2017 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Дармограй І.І.

при секретарі с/з ЄвтушокМ.Т.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

неповнолітньої в інтересах якої подана заява ОСОБА_3

представника заінтересованої особи управління Сербін Т.П.

Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі

Житомирської області

представника заінтересованої особи Козловської К.Я.

Ганнопільської сільської ради

Ємільчинського району Житомирської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Ємільчине, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області, Ганнопільська сільська рада Ємільчинського району Житомирської області про встановлення факту батьківства -

ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту батьківства.

В заяві заявник зазначила, що вона проживала у цивільному шлюбу з ОСОБА_4 однією сім`єю. 06 липня 2016 року її цивільний чоловік ОСОБА_4 , який був учасником АТО, загинув на території проведення антитерористичної операції. Від цивільного шлюбу в них є спільна дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, у свідоцтві про народження дочки, її прізвище записано ОСОБА_5 , а по батькові ОСОБА_6 так, як спільної заяви та заяви батька ОСОБА_4 не було, тому запис у Книзі реєстрації народжень проводився за її прізвищем як матері ОСОБА_5 . Той факт, що прізвище дочки записано ОСОБА_5 , а не ОСОБА_7 є головною перепоною в оформленні нею пенсії по втраті годувальника, після смерті ОСОБА_4 .
В позові заявник просила суд, встановити факт батьківства, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримала, пояснила, що в 2000 році вона познайомилась з ОСОБА_4 . Потім в 2001 році вона народила від нього дочку ОСОБА_8 , яку ОСОБА_4 визнав своєю рідною дочкою. Вони проживали разом постійно в с. Вироби Новоград-Волинського району на орендованій квартирі. В подальшому вона придбала в с. Ганнопіль Ємільчинського району будинок і вони разом переїхали туди жити. 17 липня 2015 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини, а 06 липня 2016 року він загинув в АТО.
Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав та просив її задовольнити.
Неповнолітня ОСОБА_3 , в інтересах якої подана заява дочка заявниці в судовому засіданні заяву своєї рідної матері ОСОБА_1 підтримала, пояснила, що вона свого батька знала, ним був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В її свідоцтві про народження він не був записаний батьком у зв`язку з тим, що саме в той час, коли видавали свідоцтво, він перебував в місцях позбавлення волі. Він повернувся додому коли їй було 9-10 років. Вона відразу сприйняла його як рідного батька тому, що їй багато про нього розповідали.
Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області Сербін Т.П. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила.
Представник заінтересованої особи Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Козловська К.Я. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви ОСОБА_1 , пояснила, що з 2012 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 та їхньою дочкою ОСОБА_8 проживали однією сім`єю на території Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району, вели спільне господарство, поки його не забрали в АТО. 17 липня 2015 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала суду, що вона є рідною сестрою заявниці. Її сестра проживала в с. Вироби Новоград-Волинського району, а вона проживала в с. Ганнопіль Ємільчинського району. ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_4 від якого потім завагітніла. Коли ОСОБА_1 була вагітною, ОСОБА_4 потрапив в місця позбавлення волі. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_8 . В подальшому, коли ОСОБА_4 вийшов з місць позбавлення волі, він визнав ОСОБА_8 своєю рідною дочкою, бо вона була дуже на нього схожою.
Заслухавши пояснення заявника, представників заінтересованих осіб, пояснення неповнолітньої в інтересах якої подана заява, показання свідка, дослідивши матеріали справи: ксерокопію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 05 вересня 2001 року; довідку Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 331 від 03 жовтня 2016 року видану ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 проживав разом з нею та вели спільне господарство з 01 серпня 2012 року до призову на військову службу, а саме до 17 липня 2015 року; довідку Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 405 від 26 жовтня 2016 року видану ОСОБА_1 про те, що вона з 2000 року по 2007 рік проживала разом з ОСОБА_4 в орендованій квартирі в с. Вироби Новоград-Волинського району; довідку Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району № 332 від 03 жовтня 2016 року видану ОСОБА_3 про те, що склад сім`ї її слідуючий: мати ОСОБА_1 ; свідчення ОСОБА_10 від 26 жовтня 2016 року, засвідчені секретарем Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району ОСОБА_11 ; свідчення ОСОБА_12 від 26 жовтня 2016 року, засвідчені секретарем Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району ОСОБА_11 ; ксерокопію довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 № 27 від 09 лютого 2016 року про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17 липня 2015 року призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини на підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 Про часткову мобілізацію; ксерокопію довідки військової частини польова пошта № 4370/22 від 04 вересня 2015 року видану ОСОБА_4 про те, що він дійсно в період з 31 серпня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції; ксерокопію паспорта ОСОБА_1 ; ксерокопію ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ; ксерокопію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 07 липня 2016 року, суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 . З 2000 року по 2007 рік ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_4 на орендованій квартирі в с. Вироби Новоград-Волинського району Житомирської області, вели спільне господарство. З 01 серпня 2012 року вони проживали разом в с. Ганнопіль Ємільчинського району Житомирської області до призову на військову службу ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Від проживання у цивільному шлюб вони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 запис про батька дитини вказано зі слів матері ОСОБА_13 так, як спільної заяви та заяви батька ОСОБА_4 не було, тому запис у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем матері. 17 липня 2015 року ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини згідно Указу Президента України Про часткову мобілізацію № 15 від 14 січня 2015 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.
Встановлення факту батьківства необхідне їй для оформлення пенсії.
Відповідно до п 3. Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до ІНФОРМАЦІЯ_7 необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб і сім`ю.
Так як, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає, що при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно застосовувати норми КпШС України, який був чинний на момент народження ОСОБА_3 .
Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення актів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин передбачених ст.53 КпШС України.
Заяви про встановлення факту батьківства розглядається судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини відповідно до ст.. 55 КпСШ України і можуть бути подані матір`ю дитини.
Частиною 2 ст. 53 КпШС передбачено у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного із батьків або опікуна (піклувальника ) дитини, особи на утриманні якої знаходиться дитина або ж самою дитиною після досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 ст. 55 КпШС України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі реєстрації записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я по батькові та національність батька записується за її вказівкою.
Згідно з ч. 1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини другою статті 53 КпШС України.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учиненого згідно зі ст. 135 СК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Оскільки, суд вважає доведеним встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відповідно до ст. 134 СК України необхідно внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 .
Правовідносини, що виникли регулюються ч.ч. 2, 3 ст. 53, ст. 55 КпШС України, ч. 1 ст. 130, ст. 134 СК України, п. п. 3, 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, п. 15 Постанови Пленума ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 208, ст.ст. 212-215, п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 294 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_3 .

Внести зміни до актового запису серії І-ТП № 311448 від 05 вересня 2001 року, виданого виконкомом Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, вказавши в графі "Батько" - громадянин України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: І. І. Дармограй