Справа № 310/6071/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І. П.

при секретарі Бевз О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 23.11.2006 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, становить між ним та банком договір. В порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2016р. має заборгованість в загальній сумі 15267,87 грн., яка складається з наступного: 10315,55 грн. - заборгованість за кредитом; 3749,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) і 703,23 грн. (процентна складова).

Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за договором та понесені ним судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 ( за довіреністю) у судове засідання не зявився, просить розглядати справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечувала. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що дійсно отримала кредитну картку в Праватбанку, користувалася нею. Щомісячно вносила на погашення боргу грошові кошти, потім з її пенсійної картки банк самостійно почав стягувати на погашення кредиту грошові кошти близько 700 грн. щомісяця. Вона вважала це достатньою сумою для погашення кредиту. Проте борг не зменшується, а навпаки тільки збільшується. Посилається на те, що банк незаконно завищує розмір розрахованих процентів за користування кредиту, стягує якісь штрафи, хоча вона щомісяця погашає кредит. Просила відмовити у задоволенні позову.

У сьогоднішнє судове засідання відповідачка не зявилася. Подала заяв про продовження розгляду справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.11.2006 року між Приватбанком і ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, за яким відповідачка отримала платіжну картку з встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% з розрахунку на 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строк дії картки. Заборгованість погашається щомісячними платежами у розмірі 7% від сум заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з дебетної картки.

У заяві клієнта (а.с.7) відповідачка виразила свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За вимогами ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.5.5 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Згідно з п. 5.6 Держатель доручає банку списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежі з метою повного чи часткового погашення боргових зобовязань, в тому числі мінімального обовязкового платежу, якщо мінімальний обовязковий платіж вказаний в заяві клієнта і в памятці клієнта, а також списання помилково перерахованих сум, за якими держатель не є боржником отримувача.

За п. 5.7 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання держателем свої боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором.

Пунктом 5.8 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

Згідно з п 6.5 Умов та правил клієнт зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4-6) заборгованість відповідача станом на 31.07.2016р. становить 15267,87 грн. і складається з: 10315,55 грн. - заборгованість за кредитом; 3749,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) і 703,23 грн. (процентна складова).

Відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що погашення кредиту нею здійснювалося щомісячно шляхом перерахунку близько 700 грн. з її пенсійної картки на кредитну картку, на підтвердження чого надала виписку по руху коштів по кредитній картці за 2016р. (а.с.57-58). Але банк неправомірно завищує розмір нарахованих процентів, при цьому жодних пояснень їй не надає, стягує грошові кошти на погашення якихось штрафів.

В судовому засіданні 09.02.2017р. було ухвалено витребувати у позивача детальний розрахунок відсотків за кредитним договором за весь період нарахування, Тарифи та Памятку клієнта. Запит суду банк отримав 15.02.2017р. Проте вимоги суду не виконав.

Дослідивши наданий банком розрахунок заборгованості, судом встановлено, що розрахунок процентів на поточну і прострочену заборгованість, починаючи з 28.12.2015 року по 31.07.2016р. здійснений банком не вірно. Так, у цей період банком була встановлена процентна ставка за користування кредитом, як на поточну, так і на прострочену заборгованість у розмірі 43,20% річних.

Таким чином, за підрахунком суду сума процентів за цей період (217 днів) становить 2686,17 грн. ( 10315,55 (загальна сума поточної і простроченої заборгованості) х 43,20%: 360 х 217 = 2686,17).

Банком за цей же період нараховано проценти у розмірі 6067,36 грн. Жодних обґрунтувань щодо нарахування завищеної, більше ніж у двічі суми процентів за договором позивачем ні в позовній заяві, ні у розрахунку не наведено і суду не надано.

За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зарахування банком до нарахованої суми процентів за користування кредитом інших прихованих сум штрафних санкцій ( штрафу, пені) є проявом недобросовісності з боку банку.

Станом на 27.12.2015р. загальна сума заборгованості за процентами становила 1299,75 грн. Всього загальна сума процентів за період з 27.12.2015р. по 31.07.2016р. становить 3985,92 грн. ( 1299,75+2686,17=3985,92).

У цей період на погашення процентів банком стягнуто 3612,09 грн. Таким чином, заборгованість за несплаченими процентами становить 373,83 грн., а не 3749,09 грн., як вказано в розрахунку.

Таким чином вимоги банку в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню у сумі 373,83 грн..

А загальна заборгованість за договором становить 10689,38 грн. ( 10315,55 (поточна і прострочена заборгованість за кредитом) +373,83 (заборгованість по процентам за користування кредитом)

Вимоги позивача щодо стягнення штрафів у розмірі 1203,23 грн. підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Позивач просить стягнути штрафи, які нараховані ним у розмірі 500,00 грн. і 5% від суми позову 703,23 грн. Штрафи нараховані банком одночасно станом на 31.07.2016р. за одне і теж саме порушення грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Враховуючи положення, закріплені у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а також приписи ч.2 ст. 549 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача штрафу тільки у розмірі 5% від суми заборгованості по кредиту ( суми позову) у розмірі 534,47 грн. (10689,38 х 5%= 534,47).

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі №6-2003 цс 15.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту 10315,55 грн., заборгованість по процентам 373,83 грн., штраф - 534,47 грн., всього 11223,85 грн.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, розяснень, викладених у п.36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (73,51% від суми сплаченого судового збору) у розмірі 1012,97 грн. та витрати на опублікування оголошення про виклик відповідача у судове засідання у розмірі 330,00 грн. ( а.с.1,41), всього 1342,97 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 549, 610, 629, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН №) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 23.11.2006 року у сумі 11223,85 грн. (одинадцять тисяч двісті двадцять три гривні вісімдесят пять копійок), із яких: 10315,55 грн. - заборгованість за кредитом; 373,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 534,47 грн. штраф; а також стягнути компенсацію судових витрат у сумі 1342,97 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні девяносто сім копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3