Справа № 527/2086/16-ц
провадження № 6/527/7/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м.Глобине Глобинський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Олефір А.О.,

при секретарі - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року старший державний виконавець Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, погодженим начальником відділу ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

В своєму поданні державний виконавець зазначила, щона виконанні у Глобинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебувають виконавчі провадження №53135383 та 53135618 по примусовому виконанню рішення Глобинського районного суду Полтавської області на підставі виданого ним 13.12.2016 року виконавчого листа № 527/2086/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2016 року дати подачі позову і до повноліття дитини та виконавчого листа № 527/2087/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, аліментів на її утримання в розмірі ? всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 10.10.2016 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Починаючи з грудня 2016 року боржник ухиляється від виконання названого рішення суду, хоча неофіційно працює, на виклики державного виконавця не реагує, і як наслідок має заборгованість по сплаті аліментів, за виконавчим листом № 527/2086/16-ц в розмірі 4020,61 грн. та за виконавчим листом № 527/2087/16-ц в розмірі 2887,86 грн.

Зі слів стягувача стало відомо про те, що боржник виготовив закордонний паспорт та найближчим часом має намір виїхати за кордон до своєї матері.

Посилаючись на викладене, та те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок доходів, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчими листами № 527/2086/16-ц та 527/2087/16-ц, виданими 13.12.2016 року.

У судове засідання державний виконавець Шкірко Н.В. не з'явилася, у заяві, адресованій суду, просила розглядати подання за її відсутності, подання підтримувала, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Рішеннями Глобинського районного суду Полтавської області від 22.11.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), починаючи з 10.10.2016 року дати подачі позову і до 08 жовтня 2017 року - досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, трирічного віку. Рішення набрали законної сили 06.12.2016 року.

15.12.2016 року старшим державним виконавцем Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 відкрито виконавчі провадження №53135383 та 53135618 по примусовому виконанню виконавчих листів №527/2096/16-ц та 527/2087/16-ц, виданих 13.12.2016 року Глобинським районним судом Полтавської області.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

16.01.2017 року та 23.01.2017 року державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

У ході проведення виконавчих дій майна, на яке б згідно закону можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду, державним виконавцем не виявлено.

Станом на 01.02.2017 року рішення суду є невиконаними, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 527/2086/16-ц становить 4020,61 грн. та за виконавчим листом № 527/2087/16-ц - 2887,86 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п. 5 ч.1, ч.2, ч.4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязання. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої статті 6 вищевказаного закону. Пунктом 2 статті 6 цього закону передбачено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладеним на нього судовим рішенням та рішень інших органів до виконання зобовязань.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, боржник зобов'язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем не надано суду доказів того, що боржник відмовляється виконувати вимоги державного виконавця.

Так, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_2 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні відомості про отримання останнім викликів державного виконавця та попередження про надання добровільного строку для виконання судового рішення.У поданні іде посилання на наявність заборгованості ОСОБА_2, разом з тим не доведено сам факт ухилення боржника від виконання зобовязання.

Зі змісту ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України вбачається, що встановлення юридичних санкцій у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, можливе не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставахперебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається з ч. 1,2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Державним виконавцем не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що не має достатніх підстав для тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за кордон, а тому подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. О. Олефір