Справа№592/7661/16-ц
Провадження №2/592/125/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Сумької міської ради, Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з онуком,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовують тим, що їх син ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 26 лютого 2011 року. В 2013 році шлюб був розірваний судом, але вони ще рік проживали разом та намагалися зберегти свою сім`ю. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син з невісткою та внуком увесь час проживали разом з ним та її чоловіком ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1. Тому маленький ОСОБА_6 з першого дня свого народження ріс та виховувався в присутності бабусі та дідуся. Сину те невістці хотілося відпочити, провести час з друзями, тому вони з чоловіком з великим задоволенням весь свій час приділяли внукові, гуляли з ним, займались вихованням, готували для нього їжу, придбавали одяг та іграшки, доглядали за ним, коли він хворів. З 2015 року син з невісткою розійшлися остаточно, кожен намагається влаштувати своє особисте життя. ОСОБА_6 зараз став заручником непростих відносин своїх батьків, і тепер, з травня 2016 року, колишня невістка ОСОБА_3 не дає можливості їй та її чоловікові ОСОБА_7 бачити свого внука. Між ними склалися дуже теплі відносини, ОСОБА_6 з любов'ю відноситься до бабусі і дідуся, з великим задоволенням завжди до них приходив, коли вже батьки не проживали разом. Вони мають будинок в с. В. Сироватка, де мають своє домашнє господарство, свіжі овочі та фрукти, там свіже повітря. Але, колишня невістка не хоче розуміти, що спілкування ОСОБА_6 з бабусею та дідусем, його відпочинок на свіжому повітрі в колі рідних йому людей, йому тільки на користь. 10 серпня 2016 року від них було письмове звернення до Служби в справах дітей Сумської міської ради з проханням визначити порядок спілкування з внуком. Заява була прийнята, але їм зразу ж повідомили, що бабусі та дідусі повинні звернутися до суду з таким питанням, що Служба встановлює порядок спілкування з дітьми тільки між батьками. Тобто фактично їм відмовили. В теперішній час ситуація складається таким чином, що внук ОСОБА_6 дуже сумує за ними, при зустрічі не хоче відпускати (декілька днів назад була випадкова зустріч в місті), плаче. Тому саме в інтересах внука не позбавляти його можливості спілкування з рідними для нього людьми, не порушувати його духовний розвиток, оскільки нормальним розвитком особистості є такий, при якому поряд з дитиною знаходяться як його батьки, так і бабусі і дідусі. Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні бабусі, ОСОБА_1, та дідуся, ОСОБА_2, з внуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити способи участі у його вихованні: систематичні побачення та можливість вільного спілкування без присутності матері ОСОБА_3, визначити дні та місце спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з внуком ОСОБА_8: перша та третя субота і неділя кожного місяця, за місцем їх проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 та с.В. ОСОБА_9, Краснопільський шлях, 47, без присутності матері ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачі, представник позивача позовні вимоги підтримали повністю. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснила, що з моменту народження ОСОБА_8 проживав з ними за адресою АДРЕСА_2, жили всі разом. В кінці 2012 року син ОСОБА_5 поїхав працювати в м.Москва. В липні 2013 року розлучилися син та ОСОБА_3, потім примирилися і стали проживати разом. Ніяких питань щодо спілкування з внуком не було. Дитина залишалася з ними, вони брали внука в село, з села возили до дитячого садочка. До 13.09.2015 року всі проживали разом. В вересні 2015 року остаточно розійшлися син та ОСОБА_3 До нового 2016 року вони спілкувалися з дитиною. В 2016 році зустрічалися з внуком в січні, у лютому, в травні місяці були з дитиною. В травні 2016 року внук захворів. Вона зателефонувала до ОСОБА_3, щоб взяти онука, відповідач сказала, що не дасть онука, тому що він захворів, коли був у них і зазначила, що начебто вони говорять погане про неї. Влітку 2016 року їй та чоловіку не давали можливості зустрітися з внуком. Бачила онука випадково влітку 2016 року. ОСОБА_10 дуже хотів йти до них. ОСОБА_10 дуже сумує, коли бачить їх (бабусю та дідуся), але не може побути з ними. Щодо допомоги для внука, то ОСОБА_3 до них не зверталася. Про те, що дитина хворіла в січні 2016 року їм ніхто не сказав і вони не знали про хворобу. Все необхідне для дитини у них є. Коли вони будуть бачитися, спілкуватися з внуком, вони будуть придбавати все те, що йому необхідно. Просить вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила, що спору між сторонами не було, а позивачі фактично шантажують її, що б вона забрала виконавчий лист щодо стягнення аліментів з виконавчої служби. У позивачів в сім'ї погана морально-психологічна атмосфера, тому перебування дитини в сім'ї позивачів не відповідає інтересам дитини, так як дитина може брати поганий приклад з сім'ї позивачів. Сама дитина не відчуває родинного звязку з сім`єю позивача. Сім`я позивачів ухиляється від допомоги щодо утримання свого внука. Сім'я позивачів не відчуває реальних почуттів до онука. Після спілкування дитини з сімєю позивачів ОСОБА_10 знаходиться в поганому, пригніченому емоційному стані. Після таких зустрічей дитина часто хворіє, позивачі неналежним чином опікуються дитиною. Як вбачається з матеріалів справи відповідач належним чином утримує дитину і підстав щодо розлучення дитини з матір'ю, навіть на вихідні дні, не має. Зазначають, що відповідач не проти, щоб позивачі приймали участь у вихованні ОСОБА_8, але за єдиною умовою, щоб матір дитини бачила, як проводять час позивачі з внуком, тобто щоб зустрічі були в присутності матері. Крім того, треба врахувати, що дитина відвідує спортивну школу, їй також необхідно спілкуватися з іншою бабусею ОСОБА_4 та іншими двоюрідними братами та сестрами. Син позивачів також звернувся до суду з позовом і просить визначити дні спілкування з дитиною.

Третя особа ОСОБА_4, бабуся дитини зі сторони матері ОСОБА_3, підтримала позицію своєї доньки відповідача у справі ОСОБА_3 і вважає, що зустрічі позивачів з внуком мають відбуватися на даний час лише в присутності матері дитини ОСОБА_3, це буде в інтересах дитини.

Треті особи Служба у справах дітей Сумської міської ради, Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, надали до суду акти обстеження умов проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 та в с.В.Сироватка Сумського району, вул.Краснопільський шлях,47. В цих актах зазначили, що позивачами створені необхідні умови для спілкування з дитиною, позивачі бажають спілкуватися з внуком та приділяти йому увагу.

Свідок ОСОБА_11 донька позивача ОСОБА_1, пояснила, що ОСОБА_8 дуже любить своїх дідуся та бабусю, дитина з ними виросла. З двох місяців відповідачка та ОСОБА_5 залишали дитину з її батьками (позивачами). Дитині було 9,5 місяців, коли її брат з відповідачкою їздили на море, а дитина була з батьками ОСОБА_5. Дитині було більше року в листопаді 2012 року, відповідач телефонувала їй і вони разом відпочивали в кафе, а дитина була з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В будь-який час відповідачка могла залишити дитину з позивачами, їм повністю довіряла. 11.09.2015 року відповідач ОСОБА_3 виїхала з квартири. Відповідач давала дитину ОСОБА_8 через вихідні. В пятницю вечором позивачі забирали ОСОБА_8 з дитячого садочка і приводили у понеділок. В січні 2016 року відповідач давала ОСОБА_8 один раз. 07.02.2016 року, 08.03.2016 року були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ОСОБА_8. ОСОБА_12 дитину давали батькам у квітні 2016 року та на початку травня 2016 року. Влітку 2016 була одна зустріч з дитиною. У позивачів є всі необхідні умови для проживання, спілкування з дитиною, як в квартирі за адресою вул.Ковпака,77А в м.Суми, так і в будинку в с.В.Сироватка. В будинку є три спальні, велика кімната (зала), до будинку підведена вода. Періодично приїздили в село і проживали в будинку ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_3, сином ОСОБА_10. ОСОБА_1, ОСОБА_2 дуже люблять внука ОСОБА_12, бажають спілкуватися з ним, в їх сімї спокійна та доброзичлива атмосфера.

Свідок ОСОБА_13 сусідка позивача ОСОБА_1, яка проживає в с.В.Сироватка, вул.Краснопільський шлях,40, пояснила, що позивачів вона знає тривалий час. Дуже гарні люди. У позивачів склалися довірчі стосунки з онуком, вони мають підхід до дитини, приділяють внуку увагу. Позивачі купують для дитини необхідні речі, іграшки. Вона ніколи не чула, щоб були конфлікти в сімї позивачів. Де знаходяться бабуся і дідусь, там з ними і внук ОСОБА_12. Коли внук з позивачами, то вся їх увага прикута до дитини. Все необхідне в будинку для проживання в ньому є.

Свідок ОСОБА_5, син позивачів, колишній чоловік відповідачки пояснив, що син ОСОБА_8 проситься до своїх бабусі та дідуся. Ще не виповнилося дитині 1 року, він та відповідачка залишали дитину з його батьками. Дитина їздила з батьками на море, коли сину було 1 рік 9 місяців. Син ОСОБА_8 постійно залишався з його батьками. Коли дитину залишали з позивачами, жодних непорозумінь та скандалів не було. Кожні вихідні дні влітку він з відповідачкою та сином виїздили в с.В.Сироватка до батьків. В селі є умови для проживання дитини. 28.12.2016 року було новорічне свято в дитячому садочку і син ОСОБА_8 дуже хотів, щоб його забрали він та бабуся з дідусем. Він та батьки знають, чим захоплюється дитина. В їх сімї гарна атмосфера, не прийнято говорити на підвищених тонах, він не зловживає алкогольними напоями і не вживає наркотичні речовини. Він та батьки знають, що у дитини є алергічна реакція на солодке та шоколад. Про те, що син хворів пневмонією, йому та батькам не було відомо. При кожній зустрічі син бажає, щоб його забрали там, де він виріс, на вул.Ковпака, де проживають його батьки.

Свідок ОСОБА_14, яка працює практичним психологом в ДНЗ №29 «Росинка», який відвідує ОСОБА_8, пояснила, що вона проводила обстеження дітей у листопаді 2015 року і повторне обстеження 30.01.2017 року за відповідною методикою. В листопаді 2015 року у ОСОБА_8 було позитивне ставлення до батьків. При обстеженні 30.01.2017 року було встановлено, що ОСОБА_15 (цивільний чоловік ОСОБА_3В.) є авторитетом для ОСОБА_8. Про папу дитина говорить, що він бив маму і вигнав з дому. Було встановлено при проведенні обстеження за методикою, що недостатньо спілкування між членами сімї дитини (вона зробила висновок по малюнку дитини). Вона вважає, що доцільніше проводити зустрічі дитини з позивачами в присутності матері, але на нейтральній території. Щодо дідуся та бабусі дитини, то за малюнком дитини нічого не простежувалося в ставленні дитини до них. Якщо у матері дитини зявляється інший чоловік, то дитина спочатку відчуває тривогу, а потім все залежить від ставлення до дитини. Якщо це не буде негативно впливати на дитину, це лише буде позитивно для дитини. Безпосереднього спілкування позивачів з ОСОБА_8 вона не бачила, їй не відомо як до позивачів ставиться дитина.

Свідок ОСОБА_16 вихователь в дитячому садку «Росинка», пояснила, що з вересня 2015 року по травень 2016 року ОСОБА_8 був у її групі. ОСОБА_17 забирав його 2-3 рази на рік. Бабуся може один раз забирала ОСОБА_17. Після вихідних, коли дитина була з позивачами, він приходив пригніченим до дитячого садочку, був агресивним. ОСОБА_12 розповідав, що тато вигнав маму, тато ображав маму, у дитини було негативне ставлення до батька. Вона не бачила, як ОСОБА_12 спілкувався з бабусею і їй не відомо, як дитина на даний час спілкується з бабусею.

Свідок ОСОБА_15, який проживає з відповідачкою однією сімєю, пояснив, що проживає з ОСОБА_3 з жовтня 2015 року. Ніякої зацікавленості позивачів до дитини не було і не має на даний час. В січні 2016 року ОСОБА_8 сильно захворів, позивачі не телефонували, не цікавилися. ОСОБА_18 його побоювався, був замкнутим. На даний час ОСОБА_18 називає його папою. ОСОБА_10 відвідує спортивну школу, вони часто бувають в розважальних центрах. ОСОБА_18 вони намагалися встановити графік зустрічей ОСОБА_18 з позивачами, але нічого не вийшло. Коли позивач ОСОБА_1 телефонувала його дружині ОСОБА_3, то вона спочатку зясовувала стосунки, а потім лише запитувала про внука. Ніякої матеріальної допомоги позивачі дитині не надають.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача, відповідача, її представника, третю особу ОСОБА_4, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 і відповідно бабусею і дідусем малолітнього ОСОБА_8.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_5 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4.

З часу народження і до вересня 2015 року дитина ОСОБА_8 проживав зі своїми батьками та бабусею та дідусем позивачами у справі, у вищезазначеній квартирі.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був розірваний за рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.07.2013 року (а.с.4), але після розірвання шлюбу ОСОБА_5 і ОСОБА_3 примирилися і проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та виїзду з квартири позивачів їх невістки ОСОБА_3 з дитиною в вересні 2015 року позивачі до січня 2016 року мали можливість спілкуватися з онуком ОСОБА_8, брали його на вихідні дні, відводили до дитячого садочка.

В 2016 році відповідач ОСОБА_3 почала чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з внуком і їх зустрічі з ОСОБА_8 відбувалися все рідше.

Так, свідок ОСОБА_11 донька позивача ОСОБА_1Б, підтвердила, що в січні 2016 року відповідач давала ОСОБА_8 позивачам один раз. 07.02.2016 року, 08.03.2016 року зустрічалися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ОСОБА_8. ОСОБА_12 дитину давали батькам у квітні 2016 року один раз та на початку травня 2016 року один раз. Влітку 2016 була одна зустріч позивачів з дитиною.

Згідно з ст.257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

При цьому, згідно з ст. 263 СК України спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Позивачі зверталися до Служби у справах дітей Сумської міської ради з заявою про визначення порядку спілкування з внуком (а.с.3), але такий порядок встановлений не був і позивачі звернулися з позовом до суду.

Відповідач наполягає на тому, що в сім'ї позивачів погана морально-психологічна атмосфера, тому перебування дитини в сім'ї позивачів не відповідає інтересам дитини, дитина не відчуває родинного звязку з сім`єю позивача, сім'я позивачів не відчуває реальних почуттів до онука, позивачі неналежним чином опікуються дитиною.

ОСОБА_12 доводи відповідача ОСОБА_3 не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Жодними доказами не підтверджено, що позивачі мають негативний вплив на внука, чи вони вживають алкогольні напої в присутності дитини, чи спілкування в сімї позивачів може негативно впливати на дитину.

ОСОБА_8 з дня свого народження ріс та виховувався в присутності бабусі та дідуся. Відповідач ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_5 мали вільний час для відпочинку, залишаючи дитину з позивачами. Позивачі гуляли з внуком, готували для нього їжу, займалися його вихованням, доглядали, коли він хворів, створюючи для внука затишну сімейну атмосферу.

Викладені обставини підтвердили свідки ОСОБА_11, ОСОБА_5 Ці свідки підтвердили, що дитина залишалася з позивачами з моменту народження, зі сторони позивачів завжди була належна увага і турбота до внука. Коли дитині було 1 рік 9 місяців позивачі їздили з ОСОБА_8 на море, позивачам повністю довіряли дитину. ОСОБА_8 бажає спілкуватися з позивачами, а рідкі зустрічі дитини з позивачами тільки засмучують дитину.

Свідок ОСОБА_14 психолог дитячого садочка, за результатами проведення обстеження дитини пояснила, що в листопаді 2015 року у ОСОБА_8 було позитивне ставлення до обох батьків, гарний психічний стан дитини, а на даний час у дитини негативне ставлення до батька. Щодо спілкування ОСОБА_8 з позивачами свідку ОСОБА_14 нічого не відомо, при проведенні дослідження за методикою про ставлення дитини до бабусі і дідуся вона нічого не може сказати.

ОСОБА_8, при проведенні обстеження ОСОБА_8 за певною методикою психолог дитячого садка ОСОБА_14 не досліджувала ставлення ОСОБА_8 до бабусі та дідуся, їй з цього приводу нічого не відомо. Безпосереднього спілкування позивачів з ОСОБА_8 вона не бачила, їй не відомо як до позивачів ставиться дитина. В той же час при проведенні обстеження ОСОБА_8 психолог встановила, що в сімї, де проживає ОСОБА_8, недостатньо спілкування між членами родини. ОСОБА_10 проживає з матірю ОСОБА_3 та її цивільним чоловіком ОСОБА_15

Тобто, на даний час ОСОБА_8, який позбавлений належного спілкування з батьком ОСОБА_5, з позивачами, потребує більше уваги, турботи, більш тісного звязку зі своїми рідними.

Показання свідка ОСОБА_15, з яким проживає відповідачка, не відображають реального ставлення позивачів до внука ОСОБА_8.

Неприязнь ОСОБА_3 до позивачів, батька дитини, яка простежувалася і в ході судового розгляду, може викликати і негативну реакцію дитини до батька. В ході судового розгляду дослідженими доказами, крім тверджень самої відповідачки, не підтверджено, що батько дитини поводив себе агресивно чи має негативний вплив на дитину.

Свідок ОСОБА_16 вихователь дитячого садочка, яка пояснила, що ОСОБА_16 вів себе агресивно після того, як приходив від позивачів, не навела прикладу такої агресії і в чому вона проявлялася. Свідок ОСОБА_16 стверджувала, що позивача ОСОБА_1 вона бачила один раз. В ході судового розгляду встановлено, що позивачі багато разів забирали дитину з дитячого садочка у пятницю і приводили в понеділок і так було до січня 2016 року. Показання свідка ОСОБА_16 суперечать встановленим обставинам справи. Спілкування бабусі з дитиною свідок ОСОБА_16 не бачила.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_5 проживають та зареєстровані в трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_3. Згідно з актом обстеження умов проживання (а.с.157) в квартирі є всі необхідні умови для перебування дитини, в наявності є іграшки для дитини, достатньо місця для відпочинку дитини. Бабуся, дідусь та тато дитини можуть забезпечити належні умови для перебування у них дитини. Спеціалістом служби у справах дітей встановлено, що родина ОСОБА_5 дуже любить ОСОБА_16, бажає спілкуватися з дитиною, забирати його на вихідні.

Позивачі мають будинок та присадибну ділянку в с.В.Сироватка Сумського району, вул.Краснопільський шлях (раніше вул.Бочкіна), буд.47, власником якого є мати позивача ОСОБА_1, прабабуся ОСОБА_16 ОСОБА_19 (а.с.76, 110-113). Кожного року в теплий період з травня місяця позивачі регулярно їздили в с.В.Сироватка, брали вони з собою і внука ОСОБА_16. В село приїздили також і відповідач ОСОБА_3 зі своїм чоловіком ОСОБА_5, де вони проживали по кілька днів і зі сторони відповідача ОСОБА_3 не було жодних невдоволень з приводу перебування дитини в селі.

Згідно з актом обстеженням умов проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 (раніше вул.Бочкіна) в с.В.Сироватка (а.с.93) будинок має газове опалення, підведене водопостачання, об лаштована кімната для ванни та душу. Будинок має житлову площу 51,1 кв.м. У будинку для дитини виділено окремо кімнату, яка має необхідні меблі, дитячі іграшки, книжки. Для дитини достатньо місця для дозвілля та відпочинку. За висновком родина ОСОБА_3 створила в будинку всі належні умови для проживання малолітнього онука, бабуся і дідусь мають всі передумови для виховання онука.

Доводи відповідача ОСОБА_3, що перебувати дитині в селі небезпечно, що у звязку з великим обсягом роботи на присадибній ділянці позивачі не можуть належно доглядати за ОСОБА_16 є лише припущеннями відповідача, не підтвердженими доказами.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що у позивачів теплі, доброзичливі стосунки з внуком, коли внук перебуває з позивачами, то вся їх увага прикута до дитини. В будинку в с.В.Сироватка є все необхідне для проживання в ньому дитини.

Безпідставні доводи відповідача ОСОБА_3 щодо неможливості спілкування позивачів з дитиною за її відсутності як матері дитини викликані неприязними стосунками, які склалися між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після остаточного розлучення в вересні 2015 року. ОСОБА_12 стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 призвели до напружених стосунків, неприязні ОСОБА_3 до позивачів, і фактично створенню перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною.

Щодо доводів відповідачки про відсутність матеріальної допомоги зі сторони позивачів на утримання дитини. Згідно з нормами Сімейного кодексу України саме батьки повинні утримувати дитину. Згідно з актами обстеження житлових умов у позивачів є всі необхідні умови для зустрічей з дитиною, спілкування з нею. Позивачі неодноразово зазначали в ході судових засідань, що вони мають одяг, іграшки для свого внука, книжки за віком дитини і все, що є необхідним для дитини вони будуть надавати під час зустрічей та спілкування з внуком, в тому числі і придбавати одяг, іграшки, речі для дитячого садочка. Так було після остаточного розлучення їх сина з ОСОБА_3 і до того часу, коли відповідач перестала давати внука для зустрічей з ними.

Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивачі працюють, позитивно характеризуються за місцем роботи (а.с.78,79). За станом здоровя позивачі здатні на належному рівні здійснювати догляд за внуком. У судовому засіданні не встановлено обставин, що спілкування позивачів з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку.

ОСОБА_8 відвідує дитячий садочок з понеділка по пятницю і навчається в Комунальному закладі Дитячо-юнацька спортивна школа №2 у відділенні акробатики за таким розкладом: понеділок, середа та пятниця з 17год. до 18год.30хв. (а.с.116). З виписки з медичної картки ОСОБА_8 (а.с.168) вбачається, що в січні 2016 року він переніс запалення легень. Позивачі зазначили про те, що про захворювання внука вони не знали, відповідач їм не повідомила. Доводи відповідача, що дитина захворіла після перебування у позивачів, доказами не підтверджені. Дитина має певні рекомендації за станом здоровя щодо дієти, оздоровлення в літній період, вживання полівітамінів та мікроелементів. Стан здоровя дитини не перешкоджає повноцінному спілкуванню позивачів з внуком за відсутності відповідачки ОСОБА_3

По справі встановлено бажання позивачів приймати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею. ОСОБА_12 спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабусею, дідусем служить задоволенню життєво важливих психологічних потреб дитини. Позивачі мають право на спілкування з внуком, мають право приймати участь у його вихованні і при цьому відповідачка не має права перешкоджати цьому в інтересах дитини.

ОСОБА_8 з дня народження зростав і виховувався за адресою м.Суми, вул.Ковпака,77 А кв.9, часто перебував з позивачами в селі ОСОБА_9 в будинку позивачів, тому спілкування з дитиною за вказаними адресами місця проживання, перебування позивачів не буде для дитини несподіванкою і не потребуватиме додаткової адаптації.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у спілкуванні з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При визначенні участі позивачів у спілкуванні та вихованні внука суд враховує необхідність забезпечення повноцінної участі батька, матері дитини, іншої бабусі у його вихованні і не погоджується з позицією позивачів щодо перебування у них ОСОБА_8 першу та третю суботу і неділю кожного місяця. Суд вважає необхідним визначити спосіб участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі систематичних побачень з 19год. пятниці до 20год. суботи першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 в АДРЕСА_4 без присутності матері дитини ОСОБА_3, чи в с.В.Сироватка Сумського району, вул.Краснопільський шлях (раніше - вул.Бочкіна), буд.47 в період з травня по вересень місяць в той же час, дні та тижні місяця без присутності матері дитини ОСОБА_3.

Керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст.159, 257, 263 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у спілкуванні з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі систематичних побачень з 19год. пятниці до 20год. суботи першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2 в АДРЕСА_4 без присутності матері дитини ОСОБА_3, чи в с.В.Сироватка Сумського району, вул.Краснопільський шлях (раніше - вул.Бочкіна), буд.47 в період з травня по вересень місяць в той же час, дні та тижні місяця без присутності матері дитини ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 275грн.60коп. в відшкодування судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко