Категорія 57Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Голоти Л.О.

суддів: Кучев ського П.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольська В.О.

та з участю: представника ПАТ « Дельта Банк» Горобець Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання права власності на банківський вклад, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про визнання права власності на банківський вклад.

Позов мотивовано тим, що 18.02.2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №008-01511-180215 у гривнях, сума вкладу складає 149 999,00 грн.

Після оголошення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. із заявою про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У відповідь на дану заяву позивач отримала лист Тимчасової адміністрації «Дельта Банку», в якому її повідомили про те, що за результатом проведеної уповноваженою особою перевірки, в тому числі договорів, що є нікчемними, було виявлено, що договір №008-01511-180215 банківського вкладу від 18.02.2015 року є нікчемним, про що її нібито повідомлено листом банку. Таким чином, договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №008-01511-180215 не включено до переліку вкладників «Дельта Банк», що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право вкладника за договором «Найкращий від Миколая» №008-01511-180215 від 18.02.2015 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» на вклад в сумі 149 999,00 грн.; визнати за нею право на відшкодування заборгованості за вкладом в сумі 149 999,00 грн. та за відсотками по вкладу за договором «Найкращий від Миколая» №008-01511-180215 від 18.02.2015 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.Зазначив, що рішення суду вважає неправомірним.

В судове засідання апелянт та його представник не з»явились, про день та час розгляду у відповідності до п. 5 ст. 76 ЦПК України були повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити і залишити без змін рішення суду, надав письмові заперечення.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір №008-01511-180215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях, згідно з пунктами 1.2, 1.3 та 1.6 якого банк прийняв вклад у розмірі 149 999 грн. 00 коп. на строк до 23.02.2016 року та відкрив вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 (а.с.7-8).

Відповідно до платіжного доручення №.02.2015 року з поточного банківського рахунку НОМЕР_2 від фізичної особи ОСОБА_7 на депозитний рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 149 999 грн. 00 коп. (а.с.9).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (а.с.28-29).

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року, №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації було запроваджено на шість місяців та продовжено по 02.10.2015 року включно (а.с.32).

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 року) (а.с.30).

Згідно протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 року, від 15.09.2015 року комісія дійшла до висновку, що умови договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку №1 до Протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15.09.2015 року, укладені між банком та фізичними особами, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як вбачається з матеріалів справи згідно Витягу з Реєстру договорів (Додатку №1 до Протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15.09.2015 року) у зазначеному реєстрі зазначено договір №008-01511-180215 від 18.02.2015 року на суму 149 999,00 грн., укладений між позивачем та відповідачем (а.с.35).

Відповідно до наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 16.09.2015 року №813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» у зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеною наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 року нікчемних правочинів відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Наказу, що були укладені між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та фізичними особами-клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в Додатку, в тому числі і договір №008-01511-180215 від 18.02.2015 року на суму 149 999,00 грн., укладений між позивачем та відповідачем (а.с.36, 37).

Повідомленням від 23.09.2015 року №8821/1648 Тимчасова адміністрація ПАТ «Дельта Банк» повідомила позивача про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №008-01511-180215 від 18.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та АТ «Дельта банк», згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до суду з даним позовом та на момент розгляду справи по суті право позивача щодо повернення депозитних коштів за договором №008-01511-180215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 18.02.2015 року не порушено, оскільки позивача включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №008-01511-180215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 18.02.2015 року, а тому у відповідності до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач має право на отримання відповідних коштів лише у визначеному позасудовому порядку та додаткового судового захисту не потребує.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє заперечення апелянта з наступних підстав.

Апелянт вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що його договір не включено, до переліку вкладників «Дельтабанк», що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів гарантування вкладів фізичних осіб.

Такі доводи спростовуються тим, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року, яка ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2016 року залишена без змін, зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №008-01511-180215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 18.02.2015 року (а.с.63-67, 69-72).

Тобто, така вимога вже була предметом спору Вінницького окружного адміністративного суду та відповідно право позивача було захищено.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Також, апелянт вказує як підставу для задоволення свого позову те, що на день розгляду справи йому не повернуто вклад за Договором « Найкращий від Миколая» № 008-01511-180215 на суму 149999,00 грн. і нараховані відсотки, але не враховує при цьому того, що повернення коштів здійснюється у спеціальному порядку відповідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заявник не врахував, що виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.06.2016 року зупинено Вищим адміністративним судом України на підставі своєї ухвали від 30.06.2016 року (К/800/17187/16) до закінчення касаційного розгляду справи №802/4/16-а за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (а.с.73), та носить відповідно тимчасовий характер «до закінчення касаційного розгляду справи №802/4/16-а», оскільки процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах та є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. А відтак, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, слід керуватись саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посиланання апелянта на практику Євпропейського суду з прав людини по питанню захисту порушеного права власності не суперечать та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки стосуються загальних принципів та понять права власності.

Правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанову від 25.12.2013 року по справі № 6-140цс13, на яку посилається апелянт, не може застосовуватися у даному спорі, оскільки спори не є тотожними і позовними вимогами у справі №6-140цс13 є стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання, а не визнання права власності на банківський вклад.

Також, колегія суддів враховує, що Рішеннями виконавчої дирекції ФГВФО № 71 від 08.04.2015р.,147 від 03.08.2015р. строк тимчасової адміністрації запроваджено на 6 місяців та продовжено по 02.10.2015 р.

02.10.2015р. постановою Правління Національного банку України № 664

відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з

05.10.2015р. по 04.10.2017 р. включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 р.).

У постанові № 6-1123цс16 від 13.06.2016 року Верховний Суд України зазначив, що згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Норми матеріального і процесуального права судом першої інстанції застосовані правильно.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_6 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.О. Голота

Судді П.В. Кучевський

В.П. Рибчинський

/підписи/

Згідно з оригіналом: