Провадження № 760/829/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Бугайчука О.Р.

представника позивача- ОСОБА_2

представника відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКОІНВЕСТ» про стягнення заборгвоаності, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором поворотної фінансової допомоги №ФП-042015/3 від 09 квітня 2015 року в розмірі 1 117 869, 42 гр., з яких: 257 000, 00гр. основного боргу, 837 820, 00 гр. пені, 6886, 19 гр. річних та 16 163, 23 гр. інфляційних втрат.

Посилається в позові на те, що 09 квітня 2015 року між ним та відповідачем був укладений Договір поворотної фінансової допомоги №ФП-042015/3, за умовами якого він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 257 000, 00 гр.

Свої зобов»язання перед відповідачем він виконав, квитанціями від 10 квітня 2015 року, 15 квітня 2015 року, 17 квітня 2015 року та 23 квітня 2015 року перерахував на поточний рахунок відповідача визначену умовами договору суму.

За умовами договору позика надавалася строком до 10 жовтня 2015 року.

Не дивлячись на сплив визначеного договором строку надана відповідачу позика повернута не була.

Відповідно до п.2.1 Договору при порушенні строків повернення позики позичальник має сплатити пеню в розмірі 1% від розміру позики за кожний день її прострочення.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить стягнути з нього суму боргу та 837 820, 00 гр. пені.

Крім того, в порядку ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача 6886, 19 гр. річних та 16 163, 23 гр. інфляційних втрат.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 09 квітня 2015 року між сторонами був укладений Договір поворотної фінансової допомоги №ФП-042015/3, за умовами якого позивач перерахував на поточний рахунок відповідача квитанціями від 10 квітня 2015 року, 15 квітня 2015 року, 17 квітня 2015 року та 23 квітня 2015 року грошові кошти в розмірі 257 000, 00 гр.

/ а. с. 11 - 13 /

Відповідно до п.1.1. договору позикодавець передає у власність позичальнику власні грошові кошти в розмірі 257 000, 00гр. як поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов»язується повернути їх у визначений Договором строк.

Згідно з п. п.2.1, 2.2 Договору позика надається строком до 10 жовтня 2015 року в безготівковому порядку шляхом внесення позикодавцем коштів на поточний рахунок позичальника.

Факт перерахування коштів позивачем та отримання їх відповідачем підтверджується квитанціями позивача від 10 квітня 2015 року, 15 квітня 2015 року, 17 квітня 2015 року та 23 квітня 2015 року та меморіальними ордерами Столичної філії ПАТ КБ» Приватбанк» про зарахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача.

/ а.с. 9 - 10; 130 /

Відповідно до п.4.3 Договору при порушенні строку повернення позики, вказаного в п.2.1 Договору, позичальник має сплатити пеню в розмірі 1% від розміру позики за кожний день її прострочення.

Станом на день розгляду справи відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, отримані від позивача кошти не повернув.

З розрахунку позивача вбачається, що розмір пені за час прострочення виконання зобов»язання відповідачем становить 837 820, 00 гр.

Представник відповідача в судовому засіданні даних розрахунків не спростовував.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що умови договору відповідачем у визначений договором строк не виконані, а тому вимоги позивача є обгрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача як інфляційні збитки в зв»язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов»язання, так і 3% річних від простроченої суми.

З розрахунку позивача, перевіреного судом, вбачається, що сума інфляційних витрат від простроченої відповідачем суми позики становить 16 163, 23гр., а 3% річних - 6886, 19 гр.

Представник відповідача в судовому засіданні наданих представником позивача доказів укладення Договору позики та перерахування коштів на банківські реквізити відповідача не спростовував.

Виходячи цих обставин, підтвердження надходження даних коштів банківською установою, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як зазначено вище, при укладенні Договору сторони дійшли згоди щодо неустойки в розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача, якого не спростовував представник відповідача, сума пені за час прострочення виконання зобов»язання становить 837 820, 00 гр.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду.

Виходячи з цих обставин суд приходить до висновку про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру суми боргу - 257 000, 00 гр.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 6 890 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.15,16, 524, 526, ч.1 ст.530, ч.3 ст.549,ч.3 ст.551,ч.2 ст.625,1046, 1047, ч.1 ст.1049,1050 ЦК України, ст.ст.3-4, 10-11, 57-60, 79, ч.1 ст.88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКОІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 257 000, 00 гр. боргу, 257 000, 00гр. пені, 6886, 19 гр. річних, 16 163, 23 гр. інфляційних втрат та 6 890, 00 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: