Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2017 Справа №607/14933/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна, шляхом визнання автомобіля спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації, виділивши автомобіль у власність відповідача; визнання будівельних матеріалів спільною сумісною власністю та виділення у власність будівельні матеріали, які були використанні при будівництві будинку; визнання речей спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, надалі відповідач, в якому, враховуючи подані та прийняті судом заяви щодо позовних вимог, просить в порядку поділу майна подружжя визнати автомобіль марки «Daewoo Lanos TF696» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною власністю подружжя та виділити вказаний автомобіль у власність відповідача ОСОБА_2, стягнувши з нього грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля; визнати будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використанні в процесі будівництва житлового будинку №6 по вул. Морозенка в с. Біла Тернопільського району спільною власністю подружжя та виділити ОСОБА_1 у власність будівельні матеріали, які були використані при будівництві верхнього, цокольного поверхів та частини входу першого поверху відповідно до варіанту поділу, який зазначений у висновку будівельно-технічної експертизи, а саме тамбур 2-1, коридор 2-2а, коридор 3-1, вітальня 3-2, кімната 3-3, кімната 3-4, кладова 3-5, санвузол 3-6, коридор 1-2, підвал 1-3, кладова 1-4, кладова 1-5, 1/2 септіка, сходи, 1/2 вимощення, вхід в підвал 1-1; визнати речі, які були винесені ОСОБА_2 з будинку, а саме пральну машинку автомат, топку чугунку, вхідні металеві двері спільним майном подружжя, залишити вказані речі у власності ОСОБА_2, стягнувши на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості перелічених речей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник заявлені позовні вимоги підтримують, в їх обґрунтування зазначають, за час перебування у шлюбу за спільні сімейні кошти був придбаний автомобіль «Daewoo Lanos TF696» 2008 року випуску, власником якого у реєстраційному посвідченні записаний ОСОБА_2, проте вказаний автомобіль відноситься до спільної сумісної власності подружжя, частки в якому є рівними, а тому, враховуючи висновки проведеної експертизи в частині вартості автомобіля просить стягнути із відповідача на її користь половину вартості, а саме 63 605,30 грн., залишивши даний автомобіль у власності відповідача, яким він користується. Крім цього, протягом перебування у шлюбі на подарованій батьком відповідача земельній ділянці подружжям був зведений житловий будинок, який ще не зданий в експлуатацію. Кошти на будівництво будинку витрачалися із спільного сімейного бюджету, нею було продане її власне нерухоме майно і отриманні кошти від реалізації були вкладені у його будівництва. Стверджує, що земельна ділянка була подарована відповідачу без будь-якого будівництва. В добровільному порядку сторони після розірвання шлюбу не досягнули згоди про поділ майна, а тому просить визнати будівельні матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку спільною власністю подружжя та виділити їй у власність будівельні матеріали, які були використанні при будівництві верхнього, цокольного поверхів та частини входу до першого поверху, як це зазначено у висновку будівельно-технічної експертизи, що буде відповідати інтересам обох сторін. Також, за час шлюбу подружжям були придбані речі домашнього вжиту, побутова техніка до будинку, а саме пральна машинка автомат, топка чугунка, вхідні металеві двері. Зазначені речі ОСОБА_2 без її згоди виніс з будинку і місце їх знаходження не відоме. Тому, просить стягнути на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості вказаних речей, що становить 10 000 грн., а речі залишити у власності та користуванні відповідача.

Поряд із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 просить стягнути на її користь понесені судові витрати, які складають із судового збору та сплачених витрат на проведення судових експертиз у загальній сумі 8 004,50 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля визнають, за виключенням суми, яка була витрачена ОСОБА_2 на здійснення ремонту вітрового скла до автомобіля, яке було пошкоджене умисними діями самою позивачкою.

Позовні вимоги в частині визнання спільною власністю подружжя будівельні матеріали, які були використання в процесі будівництва будинку по вул. Морозенка,6, в с. Біла Тернопільського району заперечують повністю, мотивуючи тим, що станом на дату прийняття в дар земельної ділянки від свого батька, останнім на земельній ділянці проводилися будівельні роботи по спорудженні житлового будинку, його батьком були закупленні будівельні матеріали, зведений фундамент будинку, частково збудований цокольний та перший поверх. Однак, згідно висновків експертизи не можливо встановити чіткі і достовірні види будівельних матеріалів та робіт, які були використанні його батьком і подружжями під час його подальшого спорудження, оскільки зазначені питання позивач ОСОБА_1 перед експертом не ставила, а тому не можливо віднести будівельні матеріали та обладнання, які були використанні під час будівництва житлового будинку повністю спільному власністю подружжя та провести реальний поділ в натурі житлового будинку, як це просить позивач.

Позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації в розмірі 1/2 вартості речей пральна машинка автомат, топка чугунка, вхідні металеві двері, заперечують повністю, оскільки матеріали справи не містять доказів про підтвердження факту їх купівлі, вартості, а також тієї обставини, що вказані речі без згоди ОСОБА_1 виніс з будинку відповідач ОСОБА_2 і залишив в своєму користуванні.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 04 травня 1995 року зареєстрували шлюб, актовий запис №444, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 04.05.1995р. №032758.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2014р. по справі №607/9946/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 04.05.1995р., розірвано.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОС 044829 від 08.07.2008р. ОСОБА_2 є власником автомобіля «Daewoo Lanos TF696» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно ч. 3 ст. 13 Кодексу про шлюб та сімю, положення якого діяли на момент укладення шлюбу та укладення договору, час виникнення прав та обовязків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Зазначені положення відображені також в Сімейному кодексі України, а саме згідно ч. 1 ст. 60 Кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно статей 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до Висновку судової автотоварознавчої експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ від 13.05.2016р. №233/16-22 ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos TF696» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 127 210,60 грн.

За таких обставин, враховуючи заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в цій частині щодо стягнення грошової компенсації у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля, не заперечення відповідачем з цього приводу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь грошової компенсації у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля «Daewoo Lanos TF696» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 63 605,30 грн. підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи та пояснення сторін підтверджується придбання автомобіля під час шлюбу за спільні сімейні кошти, а відтак віднесення даного автомобіля до спільної власності подружжя. Тому, слід стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 63 605,30 грн. Посилання відповідача та його представника на факт нанесення матеріальної шкоди умисними діями ОСОБА_1 щодо пошкодження вітрового скла автомобіля, понесення додаткових витрат відповідачем, а відтак і зменшення присудженої суми грошової компенсації, до уваги не приймається за відсутністю підтверджуючих доказів з цього приводу.

В частині позовної вимоги ОСОБА_1 щодо виділу автомобіля «Daewoo Lanos TF696» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки нормами законодавства не можливо в примусовому порядку зобовязати особу прийняти у власність річ, яка продовжує перебувати у власності відповідача ОСОБА_2, і при тих обставинах, що зазначена позовна вимога ОСОБА_1 є похідною від вимоги про стягнення грошової компенсації, і від отримання якої право спільної сумісної власності на автомобіль у ОСОБА_1 припиняється.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі будівництва житлового будинку №6 по вул. Морозенка в с. Біла Тернопільського району спільною власністю подружжя та виділення ОСОБА_1 у власність будівельні матеріали, які були використані при будівництві верхнього, цокольного поверхів та частини входу першого поверху відповідно до варіанту поділу, який зазначений у висновку будівельно-технічної експертизи, а саме тамбур 2-1, коридор 2-2а, коридор 3-1, вітальня 3-2, кімната 3-3, кімната 3-4, кладова 3-5, санвузол 3-6, коридор 1-2, підвал 1-3, кладова 1-4, кладова 1-5, 1/2 септіка, сходи, 1/2 вимощення, вхід в підвал 1-1, до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи Тернопільського відділення КНДІСЕ встановлено, що ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку з мансардним поверхом та підвалом під частиною житлового будинку по вул. Морозенка,6, в с. Біла Тернопільського району становить 83%. Також, експертом встановлена вартість будівельних матеріалів та виконаних робіт у незавершеному будівництвом житлового будинку, ринкова вартість житлового будинку з урахуванням вартості земельної ділянки і запропоновано експертом варіанти поділу житлового будинку в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників із виконанням ремонтно-будівельних робіт.

Згідно технічного паспорту від 10.10.2012р., виготовленого Тернопільським РГ БТІ на житловий будинок №6 по вул. Морозенка в с. Біла вбачається, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1, рік побудови житлового будинку вказаний 2009.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 23.07.2008р. ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_2 прийняв в дар, належну ОСОБА_4 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,099 га, що розташована на території села Біла Білецької сільської ради Тернопільського району.

Поряд з іншими обставинами судом встановлено, що житловий будинок знаходиться на земельній ділянці по вул. Морозенка,6, в с. Біла Тернопільського району, яка згідно договору дарування від 23.07.2008р. була подарована ОСОБА_4 своєму синові ОСОБА_2 відповідачу по справі.

В судовому засіданні відповідач та його представник зазначають, що на земельній ділянці, до її отримання в дар по договору дарування, батьком відповідача ОСОБА_4 тривалий час здійснювалися будівельні роботи по спорудженні житлового будинку, збудований фундамент, частково споруджений перший поверх, витрачалися його особисті кошти на будівництво.

В підтвердження викладених тверджень відповідачем додані справа №10364 будівництва житлового та господарського будинку в с. Біла Тернопільського район за 1992 рік, забудівник ОСОБА_4, паспорт садиби в сільських населених пунктах УРСР від 23.04.1992р., Генплан забудови земельної ділянки ОСОБА_4; рішення Білецької сільської ради Тернопільського району від 27.03.1992р. про надання дозволу ОСОБА_4 на будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній земельній ділянці; погоджене архітектором Тернопільського району 18.04.2003р. план водонепроникного вигрібу; Акт приймання виконаних підрядних робіт за липень 2007 року по монтажу електроживлення по вул. Морозенка в с. Біла ОСОБА_4; Ситуаційний план мережі електрифікації електропостачання господарських споживачів електроенергією жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4; Пояснювальна записка по електропостачання електроустановок, розміщених у житловому будинку жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Г.М.; рахунок від 24.07.2007р. на кінцеву оплату вартості послуг із здійснення виготовлення проектно-технічної документації та здійснення будівельно-монтажних та налагоджувальних робіт ВАТ «Тернопільобленерго»; довідка Білецької сільської ради від 30.05.2007р. №735 про те, що за гр. ОСОБА_4 рахується незавершений будівництвом житловий будинок та приватизована земельна ділянка площею 0,099 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Морозенка,6, в с. Біла Тернопільського району.

Також, на клопотання відповідача в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5, із показів якого вбачається, що він знає ОСОБА_4 дуже багато років, ОСОБА_4 протягом багатьох років здійснював будівництво на земельній ділянці по вул. Морозенка в с. Біла житлового будинку, робив фундамент, споруджував будівельну коробку будинку, і свідок своєю працею допомагав йому в цьому.

Із показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона розпочала будівництво свого житлового будинку по вул. Морозенка в с. Біла із 2002 року. Земельна ділянка ОСОБА_1 знаходить недалеко, в 2002 році на її земельній ділянці будівництва не проводилося, знаходилися якій будівельні матеріали, чи був фундамент будинку сказати не може. В період 2008-2009р.р. на земельній ділянці ОСОБА_1 був споруджений будинок.

Покази свідка ОСОБА_7 не підтвердили і не спростували пояснення сторін, є не чіткими і не повними щодо обставин справи, а тому до уваги не беруться.

За таких обставин, приймаючи до уваги долучені відповідачем докази, які вказані вище, покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6, оцінюючи достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена та обставина, що до моменту прийняття ним в дар земельної ділянки від свого батька ОСОБА_4, тобто до 23.07.2008р., на земельній ділянці ОСОБА_4 здійснено ряд будівельних робіт по спорудженні житлового будинку, а тому визнати будівельні матеріали та обладнання, які були використанні при будівництві житлового будинку по вул. Морозенка,6, в с. Біла спільною власністю подружжя, як це просить позивач, та виділити у власність ОСОБА_1 будівельні матеріали, які були використані при будівництві верхнього, цокольного поверхів та частини входу першого поверху відповідно до варіанту поділу, який зазначений у висновку будівельно-технічної експертизи, а саме тамбур 2-1, коридор 2-2а, коридор 3-1, вітальня 3-2, кімната 3-3, кімната 3-4, кладова 3-5, санвузол 3-6, коридор 1-2, підвал 1-3, кладова 1-4, кладова 1-5, 1/2 септіка, сходи, 1/2 вимощення, вхід в підвал 1-1, немає правової підстави.

Висновки проведеної судової будівельно-технічної експертизи не надають можливості встановити кількість, обєм проведених будівельних робіт та їх вартість подружжям із дати отримання одним із подружжя земельної ділянки в дар, на якій вже знаходилося незавершене будівництво будинку і було здійснено ОСОБА_4, обєм та вартість здійсненого незавершеного будівництва окремо ОСОБА_4, та відповідно віднести їх до спільної сумісної власності подружжя і виділити у власність кожному із подружжя. Відповідні питання експерту при призначенні за клопотанням позивача судової будівельно-технічної експертизи та визначення нею питань, які необхідні для постановлення висновку експерта, позивачем не ставилися.

Долучені відповідачем та його представником до матеріалів справи копії накладних на придбання будівельних матеріалів на думку суду не можуть слугувати належними доказами в підтвердження заявлених відповідачем тверджень про проведення ОСОБА_4 будівництва будинку на земельній ділянці по вул. Морозенка,6, в с. Біла, оскільки в накладних не міститься чітка інформація про місцезнаходження обєкта будівництва, містяться інші прізвища покупців товару.

Посилання позивача ОСОБА_1, її представника на ті обставини, що в пункті 8 Договору дарування земельної ділянки від 23.07.2008р. чітко вказано дарувальником ОСОБА_4 про відсутність надвірних будівель, споруд і будівництва на відчужуваній земельній ділянці, а також на викладені у довідці Білецької сільської ради від 22.07.2008р. №761 дані про те, що на приватизованій земельній ділянці по вул. Морозенка,6, будівництва не розпочато, судом оцінюються критично поряд із встановленими та підтверджуючими належними і допустимими доказами факти наявності станом на дату укладення договору дарування незавершеного будівництва на земельній ділянці, і який рахувався за ОСОБА_4.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання речей, які були винесені ОСОБА_2 з будинку, а саме пральну машинку автомат, топку чугунку, вхідні металеві двері спільним майном подружжя, залишити вказані речі у власності ОСОБА_2, стягнувши на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості перелічених речей, до задоволення не підлягають, оскільки матеріали справи не містять належних доказів про факт придбання перелічених позивачем речей під час шлюбу, сам факт існування таких речей, що відповідачем заперечується, і їх вартість. Долучений позивачем, як в підтвердження її вимоги щодо винесення відповідачем речей із будинку, Висновок старшого оперуповноваженого Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області «Про результати розгляду звернення ОСОБА_1Г.» від 08.10.2015р. для суду не може слугувати належним доказом в підтвердження заявленої ОСОБА_1 позовної вимоги, оскільки із оглянутих матеріалів Тернопільського ВР по розгляду заяви ОСОБА_1 не свідчить про відібрання пояснень у ОСОБА_2 з приводу винесення ним з будинку речей, а саме пральної машинки автомат, топки чугунки, вхідних металевих дверей та визнання ним цих обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 88 ЦПК України сплата судового збору та витрат на проведення судових експертиз компенсуються позивачу за рахунок відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає, що при ухвалені рішення у справі слід скасувати вжитті ухвалою суду від 03.09.2015р. за заявою позивача заходи забезпечення позову, потреба у застосуванні яких відпала.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, шляхом визнання автомобіля спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації в розмірі 1/2 частини його вартості, виділивши автомобіль у власність відповідача, визнання будівельних матеріалів спільною сумісною власністю та виділення у власність будівельні матеріали, які були використанні при будівництві будинку в с. Біла по вул. Морозенка,6; визнання речей спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації в розмірі 1/2 частини їх вартості задовольнити частково.

2.В порядку поділу майна стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля марки «Daewoo Lanos TF696» в сумі 63 605,30 грн.

3.В частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо виділу автомобіля марки «Daewoo Lanos TF696» ОСОБА_2 в задоволенні відмовити.

4.В частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна шляхом визнання будівельних матеріалів, які були використанні при будівництві будинку по вул. Морозенка,6, в с. Біла Тернопільського району спільною сумісною власністю подружжя та виділення у власність ОСОБА_1 будівельні матеріали, які були використанні при будівництві верхнього, цокольного поверхів та частини входу першого поверху відповідно до варіанту поділу, який зазначений у висновку будівельно-технічної експертизи в задоволенні відмовити.

5.В частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна шляхом визнання речей: пральна машинка автомат, топка чугунка, вхідні металеві двері спільною сумісною власністю подружжя, виділення вказаних речей ОСОБА_2 та стягнення грошової компенсації в сумі 10 000 грн., що становить 1/2 частини вартості речей в задоволенні відмовити.

6.Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1057 грн. витрат на проведення авто товарознавчої експертизи та судовий збір в сумі 636,05 грн.

7.Заходи забезпечення позову, які були вжитті ухвалою суду від 03 вересня 2015 року по справі №607/14933/15-ц скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9