У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року смт. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Лобановська С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батько, ОСОБА_2, 12 вересня 2007 року склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за №132, згідно якого все майно, яке буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав своєму синові - ОСОБА_1. 26 грудня 2009 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, розташованої на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 3,4272 га, кадастровий № :01:001:0287, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ХР № 069562.

При зверненні до Близнюківської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових справ, позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, в звязку з тим, що ним пропущено строк прийняття спадщини.

У відповідності з ч.1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи суддею встановлено, що поданий позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

З позовної заяви вбачається, що позов містить вимогу майнового характеру, оскільки поставлене питання про визнання права власності.

В порушення вимог п.п. 4,6 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, позивачем не зазначена в позовній заяві ціна позову щодо вимог майнового характеру, та, як доказ, не долучена оцінка вищезазначеної земельної ділянки, оскільки неможливо вирішити питання про розподіл судових витрат при винесенні судового рішення, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Крім того, згідно статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Однак, вказаний документ не долучений до матеріалів справи.

Таким чином, позивачеві необхідно в позовній заяві зазначити вартість земельної ділянки, право власності на яку він просить визнати, станом на день звернення до суду,та долучити документ, який підтверджує вартість земельної ділянки. А також долучити постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ч. 1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Отже позовна заява має бути залишена без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 119, ч.1 ст.121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз'яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Лобановська