АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1167/17 Справа № 202/820/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєльченко Л. А. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Дніпро

02 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Макарова М.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про неналежне виконання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника позивача ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3, в обгрунтування якого зазначив, що 14.12.2009 року між ним та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Маркова), яка є адвокатом, був укладений договір про надання правової допомоги у справі за позовом ОСОБА_5 до нього про визнання недійсною довідки ГБК «Темп», визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж, скасування державної реєстрації про право власності на гараж та визнання за ОСОБА_5 права власності на гараж, яка розглядалася в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська. За цим договором відповідач, як виконавець, зобов'язалася надавати йому, як споживачеві, послуги, а саме: усні та письмові юридичні консультації; розробляти клопотання, претензії, позовні заяви, інші документи, що мають правовий характер; на основі довіреності представляти його інтереси у справі, а він, позивач, сплатив за послуги за цим договором відповідачеві 1 500 гривень. Протягом тривалого часу ОСОБА_3 підтримувала з ним телефонний зв'язок, розповідаючи про хід справи і запевняючи, що по справі буде винесено позитивне для нього, позивача, рішення. 08.02.2013 року відповідач запропонувала підписати новий договір та видати довіреність на представництво його інтересів у справі, на що він, ОСОБА_6, погодився. За цим договором він сплатив ОСОБА_3 1 500 гривень та надав 5 000 гривень на інші витрати. Після цього відповідач перестала дзвонити йому та інформувати про хід справи. Така поведінки відповідача викликала в нього занепокоєння і він сам звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, в якому дізнався, що у справі було винесено заочне рішення не на його користь. Позивач вважає, що неналежним виконанням договору з боку ОСОБА_3 порушені його права як споживача, оскільки жодної, передбаченої договорами дії, відповідач не виконала, чим порушила взяті на себе зобов'язання. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача гонорар, сплачений за договором від 08.02.2013 року у розмірі 1 500 гривень, стягнути штраф у розмірі 1 500 гривень, відповідно до пункту 18 цього договору, стягнути 5 000 гривень, надані відповідачу на інші витрати, стягнути пеню у розмірі 3 відсотків річних за кожен день прострочки за цим договором , починаючи з 01.07.2013 року по 08.02.2016 року у розмірі 42 840 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача збитки, завдані невиконанням договору, в результаті чого було втрачено його майно - гараж в ГБК «Темп», у розмірі 125 000 гривень. На відшкодування моральної шкоди, завданої йому невиконанням договору про надання юридичних послуг з боку відповідача, ОСОБА_6 просив стягнути 25 000 гривень(а.с. 1-5).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2016 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про неналежне виконання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та просить рішення скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги (а.с. 111-113).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з 07.10.2009 року перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Обслуговуючого кооперативу ГБК «Темп», виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа - КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними довідки, свідоцтва про право власності, скасування реєстрації та визнання права власності на гараж.

Заочним рішенням від 26.04.2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі.

Судом також встановлено, що 14.12.2009 року між позивачем ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_7 в особі ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище відповідача у справі) укладений договір про надання правових послуг. За цим договором виконавець брав на себе зобов'язання надавати позивачеві усні та письмові юридичні консультації стосовно ГБК «Темп», розробляти клопотання, позовні заяви, представляти інтереси ОСОБА_2 в державних установах, в тому числі в судових інстанціях (а.с. 9).

08.02.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір № 01/13, за яким остання брала на себе зобов'язання представляти інтереси позивача, зокрема, у справі про скасування заочного рішення по цивільній справі № 2-933/11 (а.с. 6-8).

З матеріалів цивільної справи № 2-933/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Обслуговуючого кооперативу ГБК «Темп», виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа - КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними довідки, свідоцтва про право власності, скасування реєстрації та визнання права власності на гараж, яка була оглянута в судовому засіданні в суді 1 інстанції, вбачається, що відповідач приймала участь при розгляді даної справи, в тому числі й у судовому засіданні під час розгляду заяви ОСОБА_2 про скасування заочного рішення від 26.04.2011 року. Ухвалою суду від 06.03.2012 року вказана заява залишена без задоволення. Відповідач ОСОБА_3 представляла інтереси ОСОБА_2 по цій справі не на підставі договору про надання правової допомоги, а на підставі довіреності. Договорів про надання правової допомоги між сторонами по указаній справі, де б відповідач зазначалась як виконавець, матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1 інстанції керувався приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. ст. 626, 627 ЦК України та виходив із того, що, позовні вимоги є безпідставними та недоведеними.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначені за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його утримання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач пов'язує порушення його прав, як споживача, саме в результаті неналежного, на його думку, виконання відповідачем обов'язків по договорам про надання правової допомоги по справі, в результаті чого, як зазначає позивач, він втратив право власності на гараж в ГБК «Темп» та зазнав матеріальної та моральної шкоди.

Також вбачається, що відповідач по справі приймала участь при розгляді справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Обслуговуючого кооперативу ГБК «Темп», виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа - КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними довідки, свідоцтва про право власності, скасування реєстрації та визнання права власності на гараж, як представник за довіреністю.

На підтвердження договірних відносин між сторонами позивачем до даної справи долучені копії договорів від 14.12.2009 року та від 08.02.2013 року, згідно яких виконавець брав на себе зобов'язання, зокрема, надавати усні та письмові юридичні консультації стосовно ГБК «Темп», розробляти клопотання, позовні заяви та інші документи, представляти інтереси ОСОБА_2 в державних установах, в тому числі в судових інстанціях, в тому числі по справі про скасування заочного рішення по цивільній справі № 2-933/11.

Отже, вбачається, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої позовних вимог, та не вказано на них в апеляційній скарзі, відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, якою встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета.

Посилання в апеляційній скарзі апелянта на неналежне виконання відповідачем умов договорів про надання правової допомоги, що призвело до порушення його прав, як споживача, - не підстверджені належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст. 10, 57-60 ЦПК України.

Надані позивачем копії договорів від 14.12.2009 року та від 08.02.2013 року при розгляді даної справи не містять умов, які начебто не виконала відповідачка, яка приймала участь при розгляді справи по суті та при розгляді заяви про скасування заочного рішення.

Таким чином, доводи апелянта про неналежне виконання відповідачкою зобов'язань за договорами про надання правової допомоги, які призвели до порушення його прав, як споживача, та втрати права власності на гараж в ГБК «Темп», а також спричинення йому матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів вважає необґрунтованими, входячи з вищезазначених підстав.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: