Справа № 472/1086/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2017 р. смт Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Тустановського А.О.,
при секретарі Тарєлкіній Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа: Веселинівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна,
В листопаді 2016 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, третьої особи Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про звільнення майна з-під арешту.
В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 26.04.2006 року уклали договір іпотеки, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул.. Північна, 87.
05.09.2008 року державним виконавцем відділу ДВС Веселинівського районного управління юстиції, постновою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА №198217 від 05.09.2008 року накладено арешт на невизначене, все нерухоме майно відповідача, в тому числі на іпотечний будинок № 87, яких знаходиться за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул. Північна, 87.
15.08.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Веселинівського районного управління юстиції ОСОБА_3, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 15.08.2013 року накладено арешт на все нерухоме майно відповідача в тому числі на вищезазначений іпотечний житловий будинок.
Представник позивача просить знати арешт з майна, оскільки вважає, що на вказаний предмет іпотеки не може бути звернено стягнення тому, що вказаний житловий будинок був придбаний за рахунок кредитних коштів наданих банком і має намір звернути стягнення на заставлене майно на підставі рішення суду.
Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень не надала.
Представник третьої особи Веселинівського районного відділу ДВС ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову не надали.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з тим, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилась, повідомлення про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення враховуючи і те, що представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 02.11.2015 р. було звернуто стягнення на зазначений житловий будинок .

Згідно із ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотек.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; правочини щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет обтяження, який визначається на підставі реєстрації якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 № 68368406 від 19.09.2016 р., судом встановлено, що на житловий будинок накладені арешти.

Так, 05.09.2008 року державним виконавцем відділу ДВС Веселинівського районного управління юстиції, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА №198217 від 05.09.2008 року накладено арешт на невизначене, все нерухоме майно відповідача, в тому числі на іпотечний будинок № 87, яких знаходиться за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул. Північна, 87.

Згідно довідки Веселинівського районного відділу ДВС від 27.12.2016 року № 2746/02-16 виконавче провадження № АА №198217 від 05.09.2008 року завершено 27.03.2009 року на підставі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Надати більш детальну інформацію відділ ДВС не може у звязку зі знищенням матеріалів виконавчих проваджень у звязку зі спливом строків зберігання.

Відповідно до ч. 2. ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, що діяв на момент закінчення виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, виконавче провадження № АА №198217 від 05.09.2008 року було завершено 27.03.2009 року, але накладений 05.09.2008 року арешт на рухоме майно знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного на момент здійснення виконавчого провадження законодавства.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.08.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Веселинівського районного управління юстиції ОСОБА_3, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 15.08.2013 року накладено арешт на все нерухоме майно відповідача в тому числі на вищезазначений іпотечний житловий будинок.

Право застави у Позивача щодо Предмета іпотеки на житловий будинок ОСОБА_1 за адресою: смт. Веселинове, Миколаївської області, вул. Північна, 87, виникло 26.04.2006 року, а державними виконавцями були накладені арешти на вказане майно, лише 2008 та 2013 року, тобто пізніше ніж було укладено Договір іпотеки.

ОСОБА_3 того, станом на 10.10.2016 року заборгованість Відповідача перед банком становить 185237,18 гривень, що перевищує вартість Предмета іпотеки.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має позивач ПАТ КБ «ПриватБанк».

Отже, суд вважає, що у державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є Предметом іпотеки згідно із Договором іпотеки.

Внаслідок арешту нерухомого майна, - позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» обмежений у праві розпорядження заставленим (іпотечним майном), адже відповідно до законодавства про заставу (іпотеку - як окремого виду застави) обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, а тому арешт виконавчої служби порушує права позивача, що надані законом.

Тому виходячи з вищенаведеного виключний пріоритет права на задоволення забезпечених іпотекою вимог належить ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки дотримані всі норми чинного законодавства відносно державної реєстрації іпотеки, а вимоги інших кредиторів стосовно предмету іпотеки є безпідставними.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст.15, 16, 526, 530, 572 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про виконавче провадження», та ст.ст. 214-215 ЦПК України 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: Миколаївська область, смт. Веселинове, вул. Північна, 87, накладеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА 198217 від 05 вересня 2008 року та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 15 серпня 2013 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Веселинівським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача шляхом подачі відповідної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївської області: ОСОБА_6