Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/18/17
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року. Миколаївський районний суд Одеської області.

в складі: головуючого - судді Парія І.О.

з участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.20).

Представник позивачки ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.29).

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивачки, представника позивачки та представника відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає вимогам ст. 224- 226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що 1 вересня 2004 року позивачка придбала у відповідача за договором купівлі-продажу житловий будинок № 8 (вісім) з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, літера «Б» - сарай, літера «В» - сарай, літера «Г» - погріб, літера «Д» - сарай, №1 огорожа, №2 хвіртка, №3 ворота, які знаходяться в смт. Миколаївка вулиця С.Олійника (колишня Чапаєва) Миколаївського району Одеської області (а.с.6-8,31-34).

За зазначений будинок з господарськими будівлями ОСОБА_1 заплатила відповідачу гроші в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу, квитанціями про сплату грошей та актом прийому передачі від 7 жовтня 2005 року (а.с.6-8).

На виконання зазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 передала відповідачу гроші, а він в свою чергу передав позивачці документи на будинок. Проте договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як представник відповідача деякий час не зявлявся до нотаріальної контори.

Факт правомірного відчуження вищевказаного обєкту нерухомості з боку ОСОБА_1, шляхом укладення договору купівлі-продажу, підтверджується наявними у справі письмовими доказами (а.с.6-34).

З моменту придбання зазначеного будинку позивачка проживає в ньому, користується житловим будинком, здійснює ремонтні роботи, сплачує належні комунальні послуги та зберігає документи на житловий будинок. Проте документація на житловий будинок залишається не переоформленою на імя позивачки.

У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Приймаючи до уваги те, що при укладенні договору було домовлено про усі істотні умови договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 220 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 8 (вісім) з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, літера «Б» - сарай, літера «В» - сарай, літера «Г» - погріб, літера «Д» - сарай, №1 огорожа, №2 хвіртка, №3 ворота, які знаходяться в смт. Миколаївка вулиця С.Олійника Миколаївського району Одеської області, укладений 1 вересня 2004 року між покупцем ОСОБА_1 та продавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 8 (вісім) з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: «А» - житловий будинок, літера «Б» - сарай, літера «В» - сарай, літера «Г» - погріб, літера «Д» - сарай, №1 огорожа, №2 хвіртка, №3 ворота, які знаходяться в смт. Миколаївка вулиця С.Олійника Миколаївського району Одеської області.

Розяснити відповідачу, що у відповідності до ст.228 ЦПК України він має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, подати до Миколаївського районного суду Одеської області заяву про перегляд заочного рішення. Заява про перегляд заочного рішення має відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: