Справа № 473/3790/16-ц
"23" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Козаченко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "Правекс - Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
22 грудня 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором.
10 червня 2005 року було також укладено договір поруки №1 між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, відповідно до якого вона зобовязувалася у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором виконати зобовязання перед банком.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1045 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 12 000 євро.
Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, оскільки в порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання передбачені договором належним чином не виконав, крім того 10 червня 2005 року було також укладено договір поруки №1 між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, відповідно до якого зобовязувалася у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором виконати зобовязання перед банком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов'язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день здійснення платежу.
Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.
Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,стягнути грошову суму в іноземній валюті.
За ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
У акціонерного комерційного банку «Правекс Банк» була наявна банківська ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, що підтверджується банківською ліцензією № 7 від 10.10.2011 року.
Разом із тим, згідно правового висновку висловленого в Постанові ВСУ у справі №6-190цс15, не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.
З урахуванням матеріалів справи, суд вбачає передбачені законом підстави для стягнення заборгованості з відповідача в іноземній валюті - євро.
Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ КБ «Правекс-Банк» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3 934,53 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 291610 від 16 листопада 2016 року.
Також відповідно до п. 6 ч. 3 статті 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікацій оголошень в пресі було здійснено позивачем ПАТ КБ «Правекс-Банк» в розмірі 420,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 294968 від 31.01.2017 року в розмірі 420,00 грн.
За цих обставин стягненню в рівних частках з відповідачів на користь позивача підлягають суми судового збору, та витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.
Керуючись ст. ст. 10,11,60, 212,213,204,215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "Правекс - Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
7 459 євро 22 центи - заборгованість по простроченому кредиту;
899 євро 06 центів - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом;
759 євро 08 центи - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту;
155 євро 79 центи пеня за несвоєчасне погашення відсотків, в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк "Правекс - Банк" судовий збір в сумі 3934 грн.53 коп., тобто по 1967 грн.26 коп. з кожного, а також витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в сумі 420 грн., тобто по 210 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час оголошення рішення, мають право оскаржити рішення протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.М. Ротар