Справа 729/1437/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 лютого 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її утримання в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку до 10.07.2017, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та на її утримання. Вона ніде не працює так як знаходиться у відпусці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує державну допомогу в розмірі 860,00 грн., що є недостатньою для існування та утримання дитини. Відповідач отримує постійний дохід, інших утриманців не має.

Позивачка у судове засідання не зявилася, в заяві просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать підписи на повідомленні про вручення поштового відправлення ( а.с. 43, 44).

Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України та відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження І-ЕЛ № 153692 (а.с. 8).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради від 21.12.2016 № 5720 ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 за адресою: вул. Гоголя, 3а, м. Бобровиця Чернігівська область (а.с. 10).

Довідкою Бобровицької РДА УСЗН від 05.01.2017 № 17 підтверджується, що ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с. 22).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання має вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в ТОВ "Медичний центр "Добробут-Поліклініка", отримує дохід, тобто має можливість надавати матерільну допомогу позивачці.

Виходячи з того, що відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, працює та має стабільний заробіток, а також те, що сторони зобовязані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу)до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку. Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку неповнолітньої дитини і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180, 182, 183 СК України , ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 22.12.2016 і продовжуючи до його повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу)щомісячно на її утримання починаючи з 22.12.2016 до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до 10.07.2017.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бобровицького районного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

На рішення може бути подана до Апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Бойко