Справа № 461/3032/15 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/549/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Центральне», про зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом (а.с.1-2), в якому просила зобов'язати відповідача ОСОБА_3, яка є власником квартири АДРЕСА_1, за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку та дашок на балконі загального користування другого поверху біля її квартири.

Свої вимоги Галицька районна адміністрація обґрунтовувала тим, що будинок АДРЕСА_1 перебуває у віданні Львівської міської ради та знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Центральне», відповідач є власником квартири №28 на другому (останньому) поверсі будинку, яка самовільно без дозволу районної адміністрації встановила на балконі загального користування біля своєї квартири металеву решітку для дверей та дашок над цим балконом, за що була притягнена до адміністративної відповідальності у виді штрафу і розпорядженням Галицької районної адміністрації №505 від 12.12.2014 року її зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно влаштовані названі вище конструкції, однак, в добровільному порядку вона цього розпорядження не виконала.

Першим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.05.2015 року (а.с.44-45) в задоволенні вказаного позову Галицької районної адміністрації було відмовлено з тих підстав, що демонтаж є крайньою мірою і можливий лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи для усунення порушень.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2015 року (а.с.87-91) рішення Галицького районного суду м. Львова від 07.05.2015 року скасоване в частині відмови у задоволенні позову про зобов'язання демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку на балконі загального користування та ухвалено в цій частині нове рішення, яким зобов'язано відповідача ОСОБА_3 демонтувати цю металеву решітку, в іншій частині - рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2016 року (а.с.134-135) судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2016 року (а.с.173-176) в задоволенні позову Галицької районної адміністрації знову відмовлено, але з тих підстав, що позивачем не доведено про порушення прав районної адміністрації чи прав інших мешканців будинку вказаними діями відповідача по встановленню металевої решітки та дашка на балконі загального користування біля своєї квартири.

Рішення суду оскаржила Галицька районна адміністрація, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що до повноважень Галицької районної адміністрації належить здійснення нагляду та контролю за станом благоустрою житлового фонду, а тому допущені відповідачем порушення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом №76 від 17.05.2005 року Держаного комітету України з питань житлово-комунального господарства, в частині здійснення самовільних перепланувань в будинку без дозволу на це районної адміністрації, оскільки такі перепланування призвели до зміни зовнішнього вигляду фасаду, були підставою для звернення до суду з вказаними позовом на виконання покладених на районну адміністрацію повноважень. Апелянт також зазначає, що самовільне перепланування жилого будинку шляхом встановлення металевої решітки та дашка на балконі загального користування біля квартири відповідача здійснене без відома та згоди мешканців будинку, в спільному користуванні яких знаходяться всі місця загального користування, чим порушено їхні права, а також права Львівської міської ради, у віданні якої знаходиться цей будинок.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3

Вказана квартира відповідача знаходиться на другому (останньому) поверсі будинку, який облаштований балконом загального користування, що виходить у двір цього будинку.

На площі балкону загального користування другого поверху будинку в межах зовнішньої стіни квартири відповідача, яка є останньою в цьому рівні і вхід у яку здійснюється з балкону загального користування, відповідачем влаштовано металеву решітку для дверей та дашок над цим балконом (а.с.12, 83).

Розпорядженням Галицької районної адміністрації №505 від 12.12.2014 року (а.с.10) затверджено висновок міжвідомчої комісії та зобов'язано відповідача за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану металеву решітку та дашок на балконі загального користування біля її квартири.

Згідно зі ст. 382 ЦК України, власникам квартир на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у будинку.

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому у використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4 цих Правил, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з п.1.4.6 Правил, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У відповідності до ст.152 ЖК України, в редакції чинній на момент вирішення справи, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання, і після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

З урахуванням викладеного, оскільки балкон загального користування будинку виходить у внутрішній двір цього будинку, а дашок влаштований на рівні квартири відповідача над балконом, тому підстав для висновку про те, що спірний дашок погіршив зовнішній вигляд фасаду будинку, немає, що також вбачається із фотосвітлин, долучених до матеріалів справи (а.с.83), інших підстав для його демонтажу (руйнація несучих конструкцій будинку, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, порушення прав інших мешканців будинку тощо) позивач у своїй позовній заяві та у згаданому вище розпорядженні не називає, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Що ж стосується вирішення спору в частині демонтажу спірної металевої решітки, то колегія суддів виходить із того, що ця решітка хоч і влаштована на балконі загального користування, однак, квартира відповідача є останнім приміщенням в цьому рівні на другому поверсі будинку і прохід по балкону загального користування від цієї металевої решітки, влаштованої в зовнішніх межах квартири, веде лише до квартири відповідача, а тому підстав для висновку про порушення прав інших мешканців будинку на користування цим балконом немає і жодних доказів на підтвердження цієї обставини та звернень мешканців будинку щодо перешкод в користуванні балконом біля квартири відповідача позивач суду не надав, до того ж, у судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтвердила ту обставину, що скарг від інших мешканців будинку щодо влаштування відповідачем спірної металевої решітки до районної адміністрації не надходило, а інших підстав демонтажу цієї решітки, зокрема, для забезпечення належної експлуатації будинку, виконання робіт з обслуговування даного будинку тощо, які б свідчили про порушення прав позивача під час виконання покладених на нього повноважень з нагляду та контролю за станом благоустрою житлового фонду, позивач не називає, а відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявності правових підстав для демонтажу спірної металевої конструкції, визначених названими вище нормами матеріального закону, оскільки в силу вимог ст.15 ЦК України, лише порушене, оспорюване або невизнане право особи підлягає захисту у встановлений законом спосіб.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.