Номер провадження: 22-ц/785/1208/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнових збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 в березні 2013 року звернувся до Біляївського районного суду Одеської області до відповідача ОСОБА_3 з позовом про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 133100 грн., завданих йому знесенням житлового будинку, розташованого в с. Котовка по вул. Лиманній, 66, Біляївського району, Одеської області.

Вимоги обгрунтовані тим, що 24.06.1998 року він придбав земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована в с. Котовка по вул. Лиманній, 66 Біляївського району Одеської області, на ній побудував житловий будинок, отримав на підставі рішення виконкому Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області свідоцтво про право власності на цей будинок.

За даною адресою він прописав усіх родичів, які разом з ним користувалися житловим будинком. 17.12.2004 року ним було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку за вказаною вище адресою.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.04.2009 року було визнано дійсним договір купівлі-продажу його земельної ділянки, укладений нібито між ним та відповідачем ОСОБА_3 Позивач стверджував, що підставою для задоволення позовних вимог стала фальшива розписка від 24.07.2004 року, яка написана була нібито ним.

Стверджував, що при ухваленні рішення судом не було взято до уваги, що на спірний земельній ділянці знаходився житловий будинок, який перебував у нього у власності.

В червні 2008 року йому стало відомо, що відповідач зніс його житловий будинок вважаючи себе власником земельної ділянки.

Позивач посилався, що своїми протиправними діями відповідач завдав йому матеріальні збитки, розмір яких відповідно до звіту про оцінку майна становить 133100 грн., просив про задоволення позову.

Відповідач позовні вимоги не визнав. В своїх запереченнях посилався на те, що він не причетний до знесення будь-якої будівлі чи споруди на земельній ділянці по вул. Лиманній, 66 в с. Котовка Біляївського району Одеської області. Звертав увагу на те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Представник Августівської сільської ради надав свої заперечення на позов. Пояснював, що 20.07.2001 року на підставі рішення виконкому Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 48 ОСОБА_2 було видано свідоцтво на право власності на житловий будинок, який розташований в с. Котовка по вул. Лиманній, 66, Біляївського району, Одеської області. Між тим, видача свідоцтва здійснена з порушенням чинного на той час законодавства, лише на підставі заяви позивача, без необхідного пакету документів, в т.ч. акту вводу в експлуатацію житлового будинку та документу, підтверджуючого його право власності на земельну ділянку. Відомості про існування вказаного житлового будинку у сільській раді відсутні.

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24.07.2013року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальні збиткі у розмірі 133100,0грн., а також судові витрати, всього 134431,0грн.(а.с.126-128,т.1).

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення місцевого суду від 24.07.2013 року.

За клопотанням відповідача судом апеляційної інстанції була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза. Висновок експерта знаходиться у матеріалах справи (а.с.223-235, т.1).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24.07.2013 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнові збитки у розмірі 97077грн. і судові витрати, всього 98047,77грн.(а.с.258-263,т1).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року за касаційною скаргою ОСОБА_4 рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24.07.2013 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 27.11.2014 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції(а.с.54-56, т.2).

Скасувавши судові рішення, Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі звернув увагу на те, що вирішуючи спір, суди у порушення вимог статей 4,10 ЦПК України належним чином не визначилися з особою, відповідальною за шкоду, завдану позивачу, не зазначено, якими доказами підтверджується, що шкода позивачу завдана відповідачем, що саме відповідачем було знесено будинок по вул. Лиманній, 66 у с. Котовка Біляївського району Одеської області.

При повторному розгляді справи рішенням місцевого суду від 31.10.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі (а.с.144-148,т.2).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесульного права.

Позивач доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач та його представник вважають, що рішення є законним та обгрунтованим. До матеріалів справи приєднані письмові заперечення відповідача на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Розглядаючи вказаний спір повторно, після скасування попередніх судових рішень, суд першої інстанції прийняв до уваги доводи ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року., а саме, судом перевірено, чи є відповідач особою, винною у спричинені майнової шкоди позивачеві.

При розгляді справи встановлено, що 24.06.1998 року позивач придбав земельну ділянку, площею 0,15 га, яка знаходиться на території Августівської сільської ради, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1134 (а.с.31,т1).

Розпорядженням Біляївської районної держадміністрації № 364/2001 від 01.06.2001 року позивачу було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,15 га, видано відповідний будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку житловою площею 45,57 кв.м з надвірними будівлями, акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розпланування будівель (а.с.33-36,т2).

20.07.2001 року Августівською сільською радою Біляївського району на імя позивача ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: с. Котовка Біляївського району Одеської області по вул. Лиманній, 66 (а.с.7, т.1). Представник Августівської сільської ради в своїх запереченнях на позов пояснював, що ОСОБА_2 було видано свідоцтво на право власності на житловий будинок, який розташований в с. Котовка по вул. Лиманній, 66 Біляївського району Одеської області, але видача свідоцтва здійснена з порушенням чинного на той час законодавства, лише на підставі заяви позивача, без необхідного пакету документів. Відомості про існування вказаного житлового будинку у сільській раді відсутні.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 28.06.2004 року він складається з одного житлового будинку на плані під літ. «А», загальною площею 44,1 кв.м, в тому числі житловою площею 30,1 кв.м. (том 1 а.с. 8-12).

17.12.2004 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,150 га, розташовану за адресою: с. Котовка, вул. Лиманна, 66 Біляївського району Одеської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.6, т.1).

Встановлено, що в травні 2007 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеним, визнання права власності.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.04.2009 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.10.2009 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Лиманній, 66 в с. Котовка Біляївського району Одеської області між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо земельної ділянки площею 0,0150 га. На підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.03.2012 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07.04. 2009 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07.10.2009 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на підставі ухвали від 25.06.2012 року залишено без розгляду. Ухвала є чинною, сторонами не оскаржувалася.

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої знищенням будинку, стверджуючи, що на земельній ділянці в с. Котовка по вул. Лиманній, 66 Біляївського району Одеської області знаходився його будинок, його власність. Відповідно до звіту про оцінку майна-житлового будинку за адресою: Одеська область Біляївський район с. Котовка, вул. Лиманна, 66 оціночна (ринкова) вартість житлового будинку складає 133100 грн. (а.с. 76-97, т1).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ОНДІСЕ № 567/1312/1313/24 від 22.09.2014 року встановлено, що визначити, виходячи з матеріалів справи та вихідних даних, достовірну і обєктиву оцінку неіснуючого житлового будинку №66 по вул. Лиманна в с. Котовка Біляївського району Одеської області на червень 2008 року та на вересень 2014 року можливо.

Ринкова вартість домоволодіння по вул. Лиманна, 66 в с. Котовка Біляївського району Одеської області складається з вартості жилого будинку і земельної ділянки, яка станом на червень 2008 року складає 366742 грн., з яких 306185 грн. вартість земельної ділянки та 60557 грн. вартість будинку; станом на вересень 2014 року 351021 грн., в тому числі 253944 грн. вартість земельної ділянки та 97077 грн. вартість будинку, як інвентарного обєкту з урахуванням технічного стану, фізичного зносу і відсутності комунікацій (електрики, водопостачання, опалення і газу).

У висновку експертизи зазначено, що вартість житлового будинку розглядається як інвентарний обєкт з урахуванням технічного стану, фізичного зношення та відсутності комунікацій(а.с.223-235,т1).

Суд також виходив, що відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування положень ст. 1166 ЦК України, як на підставу позову позивачу необхідно було довести, що шкода йому спричинена внаслідок неправомірних дій чи бездіяльніості відповідача (протиправна поведінка; настання шкоди; прямий причинний звязок між першим та другим елементом; вина заподіювача шкоди.

Надавши оцінку доказам, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому матеріальних збитків у розмірі 133100 грн. саме діями відповідача. Взагалі, не надано доказів на підтвердження існування вказаного житлового будинку на час укладення договору купівлі-продажу.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснювали, що протягом тривалого часу проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 по сусідству із земельною ділянкою № 66. У 2003 році на даній земельній ділянці знаходився деревяний будиночок, накритий шифером, в середині підлоги, стелі не було, лише будівельне сміття. В будинку ніхто не проживав, на протязі року з нього все розікрали, а влітку 2004 року позивач його розібрав та вивіз на смітник. Більше на спірній земельній ділянці нічого не було.

З листа Біляївського міжрайонного прокурора Коваля Г.П. від 15.11.2012 року вбачається, що 18.07.2008 року Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи по факту крадіжки дачного будинку (фінського типу), розташованого по вул. Лиманній, 66 в с. Котовка Біляївського району Одеської області. 04.04.2011 року Біляївським міжрайонним прокурором вказана постанова Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області скасована та за фактом крадіжки дачного будинку порушено кримінальну справу за ознаками ст. 185 ч. 1 КК України (том 1 а.с.15). Однак, в подальшому дану кримінальну справу закрито за недоведеністю обставин.

В ході розгляду справи позивач посилався на те, що він не мав наміру продавати відповідачу, належну йому земельну ділянку, розташовану с. Котовка по вул. Лиманній, 66 Біляївського району Одеської області. Розписка, яка стала підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, є фальшивою, так як була власноручно ним написана при отриманні завдатку у розмірі 1500 дол. США від ОСОБА_3 за земельну ділянку № 63, розташовану с. Котовка по вул. Лиманна Біляївського району Одеської області. Після повного розрахунку відповідача за земельну ділянку №63, він віддав оригінал розписки ОСОБА_3, а той, в свою чергу, зробив її ксерокопію, виправив номер 63 на номер 66 та звернувся до суду.

В матеріалах справи наявний оригінал розписки від 24.07.2004 року, згідно якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 1500 доларів США задатку за купівлю ділянки, розташованої в с. Котовка по вул. Лиманній, 66.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 7371/03 від 12.09.2016 року, розписка від 24.07.2004 року від імені ОСОБА_2 виконана рукописним способом пишучим приладом із стержнем, заправленим пастою для кулькових ручок синьо-фіолетового кольору і є оригіналом. Рукописний текст розписки від 24.07.2004 року, складеної від імені ОСОБА_2, змінам у вигляді підчистки, травлення, дописки (домальовки штрихів), не піддавався.

Надавши оцінку вказаним доказам, суд першої інстанції зробив висновок, що між позивачем та відповідачем існувала домовленість про купівлю-продаж земельної ділянки № 66 по вул. Лиманній в с. Котовка Біляївського району Одеської області, яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Суд звернув увагу, що текст розписки, написаної власноручно позивачем, рішення судів про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки № 66 по вул. Лиманній в с. Котовка Біляївського району Одеської області, не містить жодного посилання або інформації про те, що на цій земельній ділянці існував ( був побудований) житловий будинок.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, завданих знесенням житлового будинку, у розмірі 133100 грн. у звязку з недоведеністю заподіяння протиправних дій відповідачем.

Суд відмовив у задоволенні позову по суті і не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що позивач пропустив строк звернення до суду для захисту своїх прав з посиланням на тривалість існування майнового спору між сторонами.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача були стягнуті судові витрати за проведення судово-технічної експертизи у розмірі 3435,12 грн.

Колегія вважає рішення суду законним та обгрунтованим, судом надана оцінка всім доказам, що зібрані у справі, перевірені доводи та зеперечення сторін. З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, завданих знесенням житлового будинку, розташованого в с. Котовка по вул. Лиманній, 66 Біляївського району Одеської області у розмірі 133100 грн. - залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_7

ОСОБА_8